Vi er klare!
Amir...
Skjønte de andre dette her?
Ja!
Velkommen til Kongen befaler!
Programmet der fem deltagere kjemper og lider-
-for å åpne ære, berømmelse og en byste i gull...
...av meg.
Med meg, har jeg min kjempende, lidende og selvoppofrende assistent,-
- Olli Wermskog. -Tusen takk.
Du, et par ting jeg har tenkt på...
Vi skal ikke snakke oss bort her nå. La oss rette fokus på våre deltagere:
Steinar Sagen.
Ida Fladen.
Amir Asgharnejad.
Einar Tørnquist.
Og Solveig Kloppen.
Jada, jada!
-Amir. -Ja?
Du har altså vunnet to programmer.
Likevel ligger du på sisteplass.
-Hvordan får du det til? -Hvordan jeg får det til?
Jeg pleier ofte å legge meg lavt mot slutten av programmet.
Og så sniker jeg meg inn på slutten der.
Du er mer opptatt av enkeltkonkurransen enn totalen.
Vi skal gå rett i gang med første oppgave.
Den første oppgaven er som alltid en premieoppgave,-
-der deltagerne har blitt bedt om å ta med seg en ting.
"Ta med noe du har lyst til å bli kvitt fra husstanden din."
Noe du har hjemme som ikke trenger å være der lenger.
-Steinar, skal vi begynne med deg? -Vi kan godt det.
Jeg har tatt med hele Spider-Man-samlingen til sønnen min.
Han er fem år. Petter. Alt han har er Spider-Man-relatert.
Jeg begynner å bli lei av den rød, blå og hvite estetikken.
Det passer ikke inn med det interiørarkitekten vår sa.
Så dette vil jeg gjerne bli kvitt.
-For dere har ikke et rød-blått hjem? -Ikke i utgangspunktet, nei.
Dette er alt han eier. Sengetøy, gensere, klær, flytegreier...
Enten ryker dette ut av huset, ellers er du nødt til å male om.
Det kan godt hende at jeg maler om til et Spider-Man-tema, ja.
Er han interessert i å bli kvitt det?
Han... Jeg har ikke sagt det til han, så han vet ikke dette.
Men jeg tror ikke han vil savne det.
Kanskje vi klarer å bli kvitt det uten at han merker det.
Så du håper du ikke vinner denne konkurransen i dag?
Ida, hva har du?
Du, jeg har en rugemaskin jeg gjerne skulle blitt kvitt.
Selvfølgelig!
Ehm, altså, jeg skaffet meg den til en annen oppgave i programmet.
Jeg har ruget frem en kylling gjennom sommeren.
Den har stått på kjøkkenbenken. Stygg, stor og grønn!
Jeg vil ikke ha den.
Jeg har funnet ut at jeg skal aldri ruge frem kyllingen igjen!
Jeg vil bli kvitt den.
Det er en Cimuka Df105, er det ikke? Er ikke den ganske bra, da?
Ehrm... Hvis det stemmer, så er du syk.
Og det gjør det.
Du kunne byttet med Steinar. Hva tenker du?
Jeg syns den grønnfargen passer bedre til hjemmet, ja.
Kan man ruge andre ting i den også?
-Som hva da, Solveig? -Nei, jeg vet ikke.
-Pannekaker, for eksempel? -Jeg tror ikke det.
Ruge vanter til vinteren.
-Egne egg? -Da blir det interessant!
-De må du fryse ned. -Ja, det er det jeg skal.
-Flott! Amir... -Nei.
-Hva sa du? Var du ferdig? -Jeg er ferdig.
Ja, ok. Amir, hva har du?
Ja, hva er det jeg har, da?
Det er de her.
Formuen.
Jeg har kommet her et par ganger med et prosjekt-
-som jeg kaller "Ode for 1-kroningen."
Jeg har fortalt om det i de andre programmene.
Jeg har gått rundt og samlet 1-kroninger, rett og slett.
Én gang i uka går jeg rundt og finner 1-kroninger som ligger på bakken.
Men jeg har aldri fått poeng på premieoppgavene.
Jo, men du har fått veldig lite poeng.
Og nå vil jeg bare ha 1-kroningene ut av huset mitt.
Solveig, hva har du?
Jeg har denne.
-Voldsalarm. -Nei, det er det ikke.
Er det en bilnøkkel? Kan vi vinne en bil?
-Nei. Det er... -Er det gjettekonkurranse?
Nei, det er det heller ikke.
Det er en dings som sønnen min fant på gata.
-En dings. -Det er en garasjeåpner.
-Det er kult. -Tja...
-Som sønnen din fant på gata? -Ja, og tok med hjem.
Jeg regner med at en eller annen nabo eier den, og sikkert savner den.
Ja, det er nok sikkert.
Men så har jeg ikke orket å henge opp lapper og lage styr.
Jeg kunne ha gått rundt i nabolaget og sjekket,-
-men det virker litt rart og suspekt.
Så nå ligger den på kommoden i gangen-
-og stirrer på meg hver gang jeg går forbi.
-Du får deg ikke til å kaste den? -Nei, jeg kan ikke det!
Den gir meg dårlig samvittighet. Jeg vil bli kvitt den.
Din siste mulighet er å nevne det på TV. Kanskje de ser på?
Hvis jeg nå trykker på den, og du, nabo, ser på, og porten åpner seg,-
-da er den din.
Den virker jo på mange mils avstand, en sånn en.
Hvis én åpnes, så åpnes alle.
Men flott! Jeg skjønner deg godt, jeg.
Jeg ville ikke gått den runden selv.
Nå har vi spart den største pakken til slutt.
Einar, hva har du?
Du vet når du tar over en ny leilighet?
Og så har de som eide den før vært flinke til å rydde og vaske,-
-men glemt å ta med seg én ting.
Da er det så dumt at det er den der.
-Å, i... -Akkurat den står igjen.
Den står igjen i leiligheten.
Og den har jeg hatt veldig lyst til å bli kvitt.
-Og du har klart å få den hit? -Ja, det var jo en kjempesjanse!
Jeg har fått flyttefolk og greier til å hjelpe til.
-Den veier jo 100 kilo! -Mye mer enn det.
Så du benytter muligheten her til å få ryddet litt, du?
Du kan ruge den frem til noe fint hvis du vinner, Ida.
Jeg har ikke lyst på noe av dette!
I dag vil ingen vinne.
Jeg har lyst til å gå rundt med den åpneren din, jeg.
Siden vinneren får med seg alle disse tingene hjem,-
-så blir det bittert for deg, som har tatt med deg tyngste du har.
Flyttebyrået du fikk hjelp av fikk den hit. Hjem er du stuck.
Det kan hende at den triller ut av bagasjerommet på vei hjem.
-Ut på motorveien, ja. -Det kan skje den beste, det.
-Gjort deg opp noen mening? -Jeg må bestemme underveis her.
Jeg syns det er litt vanskelig.
Jeg tenker nok på Amir sin ting som høyest i verdi, i kroner og øre.
Men jeg forstår ikke helt tankegangen til Amir.
Du skal få et poeng, da.
Takk.
-Solveig, du skal få to poeng. -Er det sant? Ikke mer?
-Vil du ikke ha poeng? -Jo.
Rugekassa skal få tre poeng. Midt på treet.
Spider-Man-effekter får fire.
-Du får fem... -Fem poeng!
For bryderiet skal du få fem poeng for den ovnen.
Dagens første fempoenger.
Olli, i mine øyne er det tre ting man aldri kan få nok av.
-Det er ferie, bacon og skum. -Ja.
De to første kan jeg ikke hjelpe deg med, sånn umiddelbart.
Men jeg kan i alle fall gi deg litt av den siste der.
-Hei. -Hei.
Er det Zalo, dette her, eller?
Ja.
"Lag mest skum."
"Du har 20 minutter. Tiden starter nå."
Oi.
Å, da ble jeg stressa.
Ja, oppgaven er da å lage mest mulig skum.
-Er det ikke bare å sette i gang? -Jo.
Da begynner vi med hele gjengen.
Altså, jeg vet bare hvordan man lager skum når man bader.
Og det er bare sånn her, liksom.
Jeg har ikke noe plan.
Det skummer.
Godt med såpe. Det er trikset.
Det er det man gjør feil, for lite såpe og for mye vann.
Jeg skal vedde på at folk har helt såpe i det bassenget.
Da blir det galt blandingsforhold.
De lager ikke tette putekasser.
Jeg kan ikke skjønne at det fins noen annen måte å løse det på.
Fire, tre, to, én...
Tid.
Jeg er ganske fornøyd, jeg.
Jeg kan ikke se for meg noen bedre løsning.
-Hvor lenge er det igjen nå? -3 minutter og 30 sekunder.
Ja.
Se hvor bra skummet er, da! Hæ?
Og Han sa, la det bli skum!
Hå, hå, det er bra.
Fire, tre, to, én...
Yes.
Jeg vil begynne med deg, Solveig.
Du har altså fylt en lekk putekasse, forsøksvis, med skum og vann.
Og du kan ikke forstå at det finns noen bedre løsning.
Det er imponerende, selv etter du har prøvd lenge.
"Ingen kan være bedre enn dette."
Jeg følte meg så lur da jeg flyttet hele den bort til springen.
Og hva tenker du nå?
Jeg kunne nok tatt meg en runde før jeg begynte med det.
Da du begynte med fuglebadet, var det et puslete utgangspunkt.
Men det ble forbausende mye skum!
Det var lurt å ha den mellomstasjonen for skum først.
Da får du foredlet varene umiddelbart.
Jeg syns det var imponerende gjort av alle sammen.
-Syns du? -Ja...
Ikke alle. Deg er jeg ferdig med. Jeg regner ikke deg.
Amir, det så relativt toppløst ut til å begynne med.
-Men det endte ikke så verst! -Sånn gjør vi det i hjemlandet.
-Du har gjort dette mye før. -Ja.
Steinar, imponerende at du klarer å få Olli til å gjøre jobben for deg.
Ja, han var jo der.
Jeg tenkte han kunne holde den.
-At du ikke har tenkt på det før. -Egentlig!
Rart du ikke har gjort det.
Det er litt vanskelig å si om det er noen soleklar vinner her.
-Er det en soleklar taper? -Nja, det kan hende.
Hvem kan det være?
Men det er jo ikke alltid at ting ser ut som det ser ut.
Hos Ida, skjedde det et aldri så lite skummirakel noen etasjer under.
Det er jo ganske fantastisk!
Ja, det var helt fantastisk.
Det er altså skum som kommer opp av kloakken.
Gjennom alle kloakkrørene og opp av dass, rett og slett.
Gjennom kloakken og opp av do.
-Husker du hva du gjorde med skummet? -Nei.
Vi kan jo se.
Yes! Det var genialt.
Hallo, se på det her, da!
Jeg lurte på hvor alt skummet var.
Det kommer opp av doen i kjelleren!
Jeg er veldig glad for at jeg fant ut det.
Yes!
Ja.
Skum. Veldig deilig, det bæsjeskummet der.
-Skum er skum. -Jeg tenker også at skum er skum.
Vi er vel klar over hvor det kommer fra, også?
Ja, men jeg ble så glad at jeg mistet hodet fullstendig.
Det var da jeg skjønte at denne seieren, den er min.
Du har i hvert fall renset rørene i huset mitt.
Det fjerner all tvil om hvem som vinner.
Vil du ha resten av resultatene også? Det skal du få.
Ida, vi kan røpe at du vant.
Sisteplassen, den er dessverre like enkel, Solveig.
Det var ikke så mye.
Einar, det blir nest siste.
Amir på tredjeplass, og Steinar på andreplass.
Førsteplass på deg, Ida.
Er det poeng, da?
Da kan vi se at totalt, etter to oppgaver...
-Ja. -Oi, oi!
Delt førsteplass, Einar ett poeng bak.
Solveig, du har litt å gå på.
Vi tar en liten pause og er straks tilbake.
Nå vil jeg gjerne se noe som inkluderer spenning,-
-tidspress, rask tankegang,-
-kompliserte tallrekker og en intens kamp mot klokka.
-Du vil se noen som teller? -Ja!
Telling, TV-underholdningens Rolls Royce.
Hold deg fast. Her blir det telling.
"Tell så langt du klarer."
-"Olli må kunne høre hvert tall." -"Høyeste tall vinner."
"Du har 45 sekunder. Tiden starter nå."
Én, to, tre, fire...
...21, 22, 23, 24...
...41, 42, 43, 44...
...70, 71, 72, 73...
Én million, to million, tre million...
...110, 111, 112, 113...
-Stopp. -Hæ? Denne oppgaven skjønte jeg ikke.
-...119, 120... -Stopp.
Det ble 120, det. Det er jo helt greit. Ha det.
...121, 122, 123...
-...133. -Stopp.
-Fornøyd? -Ja, egentlig.
...134, 135, 136, 137, 138, 139. -Stopp.
139 er greit, det.
-...30 milliard, 40 milliard. -Tid.
Ja, jeg er ferdig. Jeg talte høyest. Det var ingen som sa hvordan telle.
Ja.
Dere er så lettlurte!
Tror dere virkelig bare vil se hvor fort dere kan telle?
Bra dere er fornøyd.
Som barn som akkurat har lært å telle til hundre og skal vise det frem.
Fantastisk imponerende. Men Amir, du tenker utenfor boksen.
Det var ingen som sa hvordan dere skulle telle.
Men jeg liker ansiktsuttrykket ditt, Solveig.
Det er første gang jeg har sett noen telle til 120 med skrekk!
"Undrende skrekk" er vel dekkende.
Kverna begynte å gå da du talte.
Jeg skjønte at det var feil.
Du skjønte at det var feil! Det gjorde ikke Steinar.
Nei, den eneste måten jeg har talt på er fra 1 og oppover.
-På gamlemåten. -Ja.
-Og så var det poengene, da. -Ja.
Det er jo dessverre slik Solveig... Du kom til 118. Ett poeng på deg.
Ida slo deg med to, 120.
Så kommer Steinar, med 133.
Einar, 139.
Og så er det da Amir, som hadde 40 milliarder.
Det er 28 millioner ganger mer enn deg, Einar.
-Det er høyt, ass. -Veldig imponerende.
Jeg er dypt imponert.
Kunne jeg ha sagt "uendelig"?
-Du kunne sagt 41 milliarder. -Å!
Selv Amir hadde mer å gå på.
Når han først hadde knekt kodden, var det absolutt mer å gå på.
Men det holdt i massevis!
Det er som sagt 28 millioner ganger mer enn den som kom på andreplass.
Det blir tidvis mye mas her med fem selvsentrerte deltagere som babler.
Jeg tror vi alle kunne hatt godt av et lite avbrekk-
-der vi kan se dem, men slippe å høre dem.
Zip it.
Hei, hei, gutten.
Oi, en lapp.
Nei, nei, nei...
Det må ikke være sånne oppgaver.
"Lag din beste stumfilm."
"Filmen kan ikke være lenger enn 1 minutt."
Dette er det verste jeg kan få.
Amir, han har jo allerede lagd den filmen.
Det er et ord jeg har hatt ringende i hodet mitt i mange år nå,-
-som jeg liker.
Og det er "tiggerstaven".
Stumfilm. Er det litt sånn der...? Er det liksom litt sånn?
Jeg kan jo dramatisere en kjent historie.
For eksempel Piken med svovelstikkene.
Jeg lurer på om jeg kanskje skal gå for det.
Jeg har ikke fantasi til å lage noe skjønnlitterært.
Jeg kan rett og slett lage noe...
Jeg kan jo lage... Fuck.
Skole-TV.
Det jeg skal gjøre er å kødde litt med stumfilmen som form,-
-ved at jeg lager forskjellige lyder, knuser og ødelegger ulike ting,-
-og så tar jeg opp plakater hvor det står noe uforventet.
Ikke sant? Kjempegøy.
Fattig, fattig, fattig... Vi skal tilbake til 1800-tallet.
Kan jeg låne dressen din?
Ja, deltagerne har fått i oppgave å lage den beste stumfilmen.
Den kan ikke være lenger enn 1 minutt.
Så her er det bare å forvente det man vil forvente.
Jeg forventer ingenting.
Det har jeg gjort før, og det har straffet seg.
Jeg tenker det går dårlig, og så kan jeg bli positivt overrasket.
Allerede der føler jeg at du har lagt lista for høyt.
VI får se. Vi kan begynne med Ida.
Nei...
-Samme film som forrige gang. -Det var flaut.
Gi deg.
-Jo, men... -Det va rikke flaut.
-Jeg er fornøyd. -Bra.
-Hvilken jobb var det du skulle til? -Det er ikke relevant.
Hun jobbet på bakeri eller noe sånt.
-Men dette var typisk stumfilm. -Ja.
Hun skulle på jobb.
-Jeg var min egen stuntkvinne. -Ja, du gjorde stuntene selv.
-Dere syns det var for dårlig? -Nei, det har vi ikke sagt!
Vi skal se andres bidrag også, så jeg hadde slappet helt av.
Men jeg likte at du lånte Ollis dress så han måtte ha den på etterpå.
Det er pluss i min bok.
-Egne stunts, men min dress. -Ja.
-Hvem er neste? -Skal vi se, vi kan jo ta...
La oss ta Solveig, da.
Hun holder seg til klassisk stumfilm, og gjør det kjempebra.
Følg nøye med for ekstremt godt skuespilleri.
Dette skal jo være et litt sånn trivelig og morsomt familieprogram.
Du går for lidelse og død.
-Der finner du underholdning. -Ja.
Ja, absolutt.
Og jeg tenker: Er det ekstrapoeng fordi man skrev på dansk?
-Dansk? Det fikk jeg ikke med meg. -Nei vel, ok.
-Da er det ikke ekstrapoeng. -Nei.
Da burde det ha stått "På dansk:"
Det er den morsomste døden jeg noen gang har sett.
Det var sånn de spilte død da. Tidsmessig var det riktig spilt.
-Jeg kom ikke inn på Teaterhøyskolen. -Det skjønner jeg.
Men hadde det vært på 1800-tallet...
-Amir, hva syntes du om bidraget? -Det var fantastisk.
Jeg merker at du koser deg veldig.
Mange stumfilmer var jo underholdning man var ment til å le av, også.
Jeg har ledd begge ganger, derfor har de gjort jobben sin godt.
Takk.
Jeg har ikke sett deg le så mye som da hun døde på slutten.
-Men vi har flere. -Absolutt.
Vi kan ta en titt på Einar, som både vil underholde, samt undervise.
Ja da.
Det var i alle fall lærerikt.
Jeg har aldri sett en stumfilm så fullstappet med informasjon.
-Og så kort. -På så kort tid, ja!
Man burde nesten leie den og se den om igjen.
Du utnytter ikke potensialet til stumfilmen til det fulle,-
-men som en tidlig flippover, var det bra.
Tusen takk.
-Er du fornøyd selv? -Kjempefornøyd.
Jeg hadde glemt mye, som jeg nå har lært på nytt.
-Du brukte mye tid på å skrive. -Det gjorde jeg.
Det ble til underveis der.
-Har vi noe på slutten? -Absolutt.
-Jeg syns det er godt levert. -Det er to igjen.
Vi kan ta en som leker med stumfilmens styrker og svakheter.
-Kan vi ikke titte på Steinar? -Jo!
-Filmen ble reddet av bloopers. -Ja.
Det er sjelden et godt tegn for en film.
Det med vasen på slutten var "art by accident".
Nei, det var ikke noe "accident", det.
Det var det som var meningen, at det snur litt på slutten.
-Planlagt gøy. -Ja.
Nok om det. Vi tar en liten pause.
Ja. Vi er kommet langt.
Det er mye forskjellig her, men vi mangler én.
Absolutt. Vi mangler Amir.
Ja. Det var en gripende historie.
Det var ingen tvil om at den lignet mest på en stumfilm.
Jeg var glad i spesialeffektene. De var råere enn på den tiden.
-Fin sigar. -Tusen takk.
-Er det lov å si én ting? -Ja, vet du hva, det er lov!
Jeg ville bare nevne at det komiske ligger ofte i det tragiske,
Ja.
-Med mindre det bare er tragisk. -Ja, det er sant.
-Det er øyet som ser. -Ja.
Hvilken tenkte du på? Din egen, kanskje?
-Ja. -Nettopp.
Jeg velger å ikke sette noen på siste plass.
Så Steinar og Solveig skal få dele nest siste plass.
-Hæ? -Ja. Med to poeng.
-Er ikke det imponerende? -Jo.
For innsatsen!
Du hadde fortjent to alene. Du kunne kommet på sisteplass her,-
-men får altså opprykk på grunn av bloopersen.
-Det var flaks for meg. -Veldig flaks.
Jeg vil ikke dømme når dere har gjort deres beste.
Det ser jeg dessverre at dere har.
Jeg føler meg raus i dag.
-Tredjeplass? -Ida kommer på tredjeplass.
Utrolig nok, men det var en underholdende film.
Så går fire poeng til Einar, og fem poeng til Amir!
-Totalt, kan vi se at det er slik. -Oi!
-Nei! -15 på Einar.
Jeg syns Solveig skal få mitt poeng, for hennes film var bedre enn min.
Hun får ikke noe mer poeng uansett! Hun fikk det hun skulle hatt.
-Jeg får 0, og så får Solveig 1. -Det er ikke ett til overs.
-Hun kan få tre. -Det går ikke.
Alle kan få mine poeng.
Jeg tar de gjerne.
-Det er jo... -Solveig sin film var jo dødsfin!
Det hjelper ikke henne, hun er nede i gjørma allerede,
Med ett poeng til, hadde hun ikke hatt sjanse!
-Jeg prøvde, Solveig. -Takk.
-Hun hadde ikke hatt sjanse uansett. -Ikke i dag. Neste gang!
Det er en oppgave igjen. Ikke at det hjelper deg.
Man alle dere andre kan få gjort noe,-
-for dere skal opp på scenen og ta den siste i studio.
Til kveldens siste oppgave, skal vi faktisk få besøk i studio.
Så da sier jeg som Tande-P: Rull inn fotballaget!
Nei?
Ja da.
Velkommen skal dere være.
Hva heter dere? Dere kan begynne ytterst, der borte.
-Cesc. -"Cesc", ja.
Goofy.
Johnaldo.
Spiralen.
Gerro.
Kongen.
Hei, hei, hei!
Det skal sønnen min hete.
Sveini.
Hei. Superstein.
Masterbyp.
El Toro.
El Toro, ja...
Andy.
Flott gjeng. Ja.
Det her er altså Haukås FK.
Oppgaven i dag, for dere, det er å huske hva spillerne heter.
Det burde være enkelt og greit.
Nå skal jeg be dere si én og én hva de heter.
Jeg kaller en av dem frem og sier hvem av dere som skal si det.
Vi begynner med den som ikke leder, det er deg, Solveig.
Da skal jeg fortelle deg noe.
Jeg har tenkt: "Nå prøver de å lure meg."
"Det er ikke navnene." Jeg har talt hvor mange har briller.
Det er tre som har briller, en med blå sko, tre med skjegg.
Så det kan du spørre meg om.
Men jeg kommer til å begynne med nummer seks.
-Det er nummer seks. -Ja.
-Hva er kallenavnet? -Det var ikke du som var...?
Nei, pokker.
-Du får ikke noe hint. -Nei.
Vi trenger et eller annet svar.
-Johnaldo. -Fint.
-Det var Spiralen. -Ja.
-Det var feil. -Ja.
Ida! Nummer 11.
Gerro.
-Ja. Kan du snu deg? -Nei!
Ok. Steinar, gjør deg klar. Vi skal få frem tre.
Faen.
Kerk.
-Goofy. -Det var Goofy, ja!
Og da er det Amir.
Kan vi ikke ta frem nummer 10, da?
Kongen.
-Å! -Det kom kjapt.
Einar, nummer 17.
Lett. Det er lett.
Nei... Masterbyp?
Ay, El Toro! Sorry, man.
Da går vi tilbake til Solveig.
Kan nummer 13 ta et skritt frem?
Hei.
Du heter, og det var rart, men du heter Polinabo.
-Det er det. -Superstein.
Det var nesten. Ida. Kan 14 ta et skritt frem?
Er det Gerro? Nei, stopp! Jeg sier det ikke.
-Jeg må nesten ha et svar. -Jeg må si Gerro, jeg.
Jeg kom ikke på noe.
Helvete! Unnskyld. Det er bra. Masterbyp.
Greit, Steinar. Da kan vi få frem nummer 9.
-Hvor er Gerro? -Shit.
Dette var vanskelig.
Nei, fader...
-Johnny. -Johnny?
-Det er Gerro. -Der er Gerro!
Amir, nummer fire.
-Lett. -Ja.
Jeg gidder ikke å svare. Jeg vet alle utenom han der.
Du svarer pass? Den er grei.
-Da kan du få snu deg. -Det er Johnaldo, ja.
Greit. Einar, nummer én.
-Cesc! -Ja, ikke sant?
Det var bra, det er deg jeg kan.
Der, ja. Nydelig.
Flott. Da har vi en hel runde igjen.
Nå begynner det kanskje å bli lettere.
-Da skal vi tilbake til Solveig. -Herlig.
Nummer én, kan du gå frem?
-Cesc. -Riktig! Ikke verst.
Er det lov?
Og så Ida. Kan vi få frem 6?
Nei, dette er flaut...
-Hvorfor er det flaut? -Det blir flaut når jeg skal etterpå.
Jeg har ikke lært meg dem.
Kan jeg få et hint? Nei da, jeg skal skjerpe meg.
Jeg husker det ikke, så jeg sier Spiralen.
-Nei, var det det? -Er det mulig?
-Lureri! -Ikke dårlig.
Steinar, her kommer 33.
-Lett. -Det er broren til El Toro.
Hva med Gråskjegg? Jeg husker ikke, Olli!
Jeg vet ikke.
Ok, ehm...
Kladden.
-Da kan du få snu deg. -Andy.
Ja da, Solveig.
Amir, her er 14.
Masterbyp.
Riktig.
Og Einar, her kommer den siste. Tre.
Goofy.
Det er riktig!
Da har jeg notert meg at det er likt mellom Amir og Einar.
Så vi må ha en rask finalerunde.
Og den kommer til å foregå i tre korte runder.
Jeg sier et tall, den personen går frem.
Så er det første mann til å huske navnet.
Ok? Det har dere skjønt?
-Skal vi si navnet vårt først? -Nei. Det er ikke quiz.
Jeg husker det ikke.
Vi begynner rett på, med nummer 13.
-Superstein! -Det var likt. 1-1.
-Nei. -Jo. Jeg bestemmer.
Nummer 33.
-Andy! -Ah, Amir.
-Bra, Amir. -Nydelig.
Og så tar vi 4.
-Johnaldo! -1-1.
Da blir det én til. Nummer 10.
Kongen!
Da vant du, Einar. Gratulerer.
Da tar vi oppsummeringen.
Tusen takk til Haukås FK! Takk for at dere kom.
Yes, jeg har talt opp.
Steinar, du fikk ingen navn. Ett poeng.
Javel.
Det var en dårlig oppgave og dårlig TV.
Det får vi beklage.
Ida og Solveig, dere husket én. Delt tredjeplass, tre poeng.
Amir, du får fire poeng.
Og Einar, gratulerer, fem poeng.
Fem poeng til Einar.
Da skal vi se totalen. Einar stikker av med førstepris!
Kom og ta imot alle gavene folk ikke vil ha hjemme.
Særlig din egen ovn.
Så langt i sesongen ser det slik ut.
Vi er tilbake neste gang med nye oppgaver,-
-men med de samme deilige, gamle deltagerne.
Tekst: Karl Powell Iyuno SDI-Group