Jeg kan ikke multitaske.
— Hav det godt, Mark. — Lasse.
— Hvor er de bukser stramme. — Føj.
Jeg kan ikke mere!
— Det er fandeme bad. — Klart.
Godaften. Velkommen til Stormester.
Jeg hedder Lasse Rimmer og har glædet mig som et barn —
— der lige har hørt en mand dumpe ned i skorstenen med ordene:
"Jeg har en ny sæson af Stormester til dig."
Jeg har brygget på nye opgaver, og vi har fem dugfriske rivaler —
— som skal danse på linen mellem fiasko og triumf.
Tag for første gang tordnende venligt imod ... Linda P!
Simon Talbot!
Sofie Jo Kaufmanas.
Jonas Mogensen.
Og Tobias Rahim.
Nej, hvor er det fedt.
Det er som at vende hjem igen at sætte sig her —
— ved siden af min trofaste følgesvend, Mark le Fêvre.
Sjov lille ting: Le Fêvre er fransk og betyder rotteelskeren.
— Nej ... — Jo.
Det er en ny sæson. Er der noget nyt?
Ud over de fem nye deltagere er der nye omgivelser. Vi er i Tivoli.
Vi er i Glassalen, og det havde jeg tænkt, vi skulle fejre.
Det er en lille overraskelse, men ... Bliv siddende. Det bliver skidefedt.
Bliv siddende.
Mark ...
Mark!
Stop! Stop! Stop!
Overraskelser virker bedst på mig, hvis jeg er orienteret på forhånd.
Vi har ikke tid. Programmet bliver for langt.
Jeg vil ikke skuffe børn, så gør du det ikke for mig?
Kan du ikke lige sige ...?
Så ... højre om eller ...
— Det er jeg ked af. — Højre om!
Nå, men så kan jeg tilføje, at vi dyster om to præmier.
I sæsonen dyster vi om mit gyldne fjæs.
Men i hvert program er der en præmie, en deltager har taget med.
En ting, som de nødig vil af med. En, der betyder noget for dem.
— Hvem har en præmie med? — Jonas Mogensen.
— Ja? — Ja ...
Hvad er det for en præmie, I fem kommer til at dyste om?
En fjernbetjening.
Til min elevationsseng.
Du er ...
Min datter legede med den, inden jeg tog hjemmefra.
Så det er den position, sengen står i nu.
Jeg vil rigtige gerne have den med hjem.
Vi spiller altså om fjernbetjeningen til Jonas Mogensens elevationsseng.
Og alle fem har mulighed for til sidst at erobre sæsontrofæet.
Det kan man tage med, hvis man vinder hele sæsonen.
Det her har jeg glædet mig til. Mark, hvordan sparker vi sæsonen i gang?
Det gør vi med en opgave, som du har skrevet. Vi snakker katapult, sko ...
Og badekar. Velkommen tilbage til Stormester.
Hej, Mark.
Sådan dér. Okay. Godt.
— Mark le Fedberg. — Der er en sko.
— En pæn sko og et badekar. — Badekar. Sko.
Arh!
Jeg kunne forestille mig, det er bedst at gøre sådan her.
"Katapultér ..." Fuck, et ord!
"Katapultér ..." Det var et voldsomt ord.
"Katapultér denne sko over i dette badekar ...
"... med en hjemmelavet katapult." Ja tak.
Må man bruge dig som katapult?
"Din katapult skal bygges på den røde måtte."
Katapulten skal bygges her.
"Du må ikke flytte den røde måtte eller badekarret."
"Din katapult må kun affyres med dine fødder."
Hvad er det?
"Hurtigste sko katapulteret ned i badekarret vinder."
"Tiden starter nu." What?
— Jamen ... så er det i gang. — Ja tak. Lige noget for mig.
— Nogen spørgsmål? — Ja. Hvad laver vi?
Simon udtrykker det meget godt: Hvad laver vi?
Katapulten skal bygges på måtten. Der skal affyres en sko hen i badekarret.
Men den skal affyres med deltagernes fødder.
Det her spørgsmål har jeg aldrig stillet nogen før.
Sofie, hvorfra kommer din kærlighed til katapulter?
De er jo fede, altså ... De kan få én ting meget langt væk.
Er der andet at sige?
Det lyder som ordbogsdefinitionen på en katapult. Hvem skal vi se først?
Sofie gemmer vi lige lidt. Mest for din egen skyld.
Simon Talbot og Jonas Mogensen går til opgaven nogenlunde ens —
— men, som man kan forestille sig, med lidt forskellig energi.
Ja. Dem kan jeg måske bruge. Jeg savner at stå på ski.
Lort!
Vi prøver lige igen.
Åh ...
— Modsat mig. — Golfkølle.
Sorry! Jeg kunne jo sætte Mark til at stå derovre og stoppe den.
Men det er ikke fedt.
Mark, kan du stå og holde den her? Det må da gøre mulighederne større.
Åh, det var tæt på.
Okay.
Igen alt for hårdt.
Sådan dér.
Hvad så!
Det var godt med brættet. Ellers var den ikke gået i.
Lå, lå, lå, lå! Det var Simon, der scored' mål!
Jeg spiller ikke fodbold. Kan man se det?
To løsninger, der lignede hinanden. Jonas, du bruger et bræt og en tønde.
Så tilføjer du en bande. Det må man godt.
Simon gør nogenlunde det samme, bare som et barn, der har tømt slikskabet.
Ja, og på den fede måde.
— Er det noget, du har prøvet før? — Katapulter?
Øh ...
Jeg tænker lige tilbage.
Et andet, der adskiller jer, er jubelscenerne.
Simon, du ligner en, der har scoret det afgørende mål i en VM—kamp.
Jonas fejrer det som en, der med succes har sorteret sit affald.
Det er meget præcist.
Vi kan lige se jer.
Det er taget ud af kontekst.
Jeg kan ikke finde min kaffe.
Det føles, som om Simon Talbot gør det hurtigere, men har jeg ret i det?
Vi kan da starte med affaldssorterer Jonas?
Ved hjælp af bande får du katapulteret skoen ned i badekarret —
— på 6 minutter og 51 sekunder.
Men ... Simon får den uden brug af bande —
— ned i badekarret på 5 minutter og 26 sekunder.
Det er jo to ret oplagte løsninger. Er nogen gået anderledes til værks?
Jeg har klippet to deltagere sammen. Igen har de lidt samme løsning.
Forskellen er, at den ene med snilde meget hurtigt laver en plan —
— og den anden er Linda P.
Jeg husker det, som om jeg fejler én gang, og så ryger den i.
— Er det sådan, du husker det? — Ja.
Jeg prøver bare at forstå juraen. Hvad det reelt betyder.
Katapulten skal bygges på den røde måtte —
— men der står ikke, at katapulten ikke efterfølgende må flyttes.
Jeg er ikke så god til at bygge. Hold kæft, hvor er det åndssvagt.
Så er der katapult.
Katapult ... udløst.
Det er jo umuligt. En umulig opgave.
Katapult udløst.
— Der er snart gået fem minutter. — Ja, ja. Så gør det selv.
— Det er den anden vej, ikke? — Badekarret er dernede.
Katapult udløst.
— Det er stadig den anden vej. — Ja.
Så er den bygget.
Katapult udløst.
Det var det.
Vi kunne også rykke den her. Jeg skulle jo bare bygge den ...
Den vender forkert igen.
Nej ...
Hvad? Og så på ti sekunder. Klip lige i det.
— Hej. — Hej, hej, Linda.
Jeg kan kun huske, da den ryger i. Det er det eneste, der sidder fast.
Efter den her debut, din første opgave, har jeg et spørgsmål.
Er du glad for, at du har sagt ja til at være med i Stormester?
Jeg husker, at jeg har været lidt vred, Mark. Det beklager jeg.
Jeg tænkte, jeg sagtens kunne løse sådan nogle hjernedøde opgaver.
— Det kunne jeg ikke. — Hvordan klarer Linda sig i opgaven?
Hun skal slå tiden 5 minutter og 26 sekunder.
Linda bruger faktisk også de 5 minutter og 26 sekunder —
— på at stå stille og kalde opgaven åndssvag og umulig.
Så bruger du fire minutter på at finde ud, hvordan en katapult vender.
Det har I klippet ned. Jeg vendte den forkert 20 gange.
Samlet giver det en tid på 9 minutter og 52 sekunder.
Tobias, du finder et smuthul i opgaven —
— og mens vi ser det, siger Sofie: "Åh nej, ikke en af dem."
— Det er, fordi der er nogle ... — Du ved, jeg er jo i musik.
Jeg bliver kneppet af kontrakter.
Tag på turné et halvt år, strip på en stang —
— syng om forholdet til din far og få 20 kroner.
Du bliver nødt til at læse det der igennem.
Men bare det, at du siger, du lige skal forstå juraen.
Bare for at skære det ud: Jeg gik ind i det her for at vinde.
Det er det.
— Men det gjorde du også, Sofie. — Kraftedeme!
— Hvad blev Tobias' tid? — Hurtig. 4 minutter og 12 sekunder.
Vi mangler Sofie.
Den begejstring, du modtog opgaven med, er den intakt nu?
— Nej! — Skal vi ikke se det?
Du har sagt, at du har klaret det dårligt. Du løj ikke.
Jeg må kun bruge fødderne. Man kan gøre mange ting.
Det er ikke helt dårligt.
— Er det en katapult? — Er du en katapult?
Jeg identificerer mig som en katapult. Nu tager jeg den sikre.
Okay. Hold kæft, det er ellers godt. Det er en klassisk katapultproces.
Mark, kan du ikke lægge dig på alle fire?
— For helvede. Ned med dig. — Ja, der er masser af potentiale.
Okay! "Dum idé, Sofie." Nej.
Mark, pas på!
Iiih! Kom så.
Ja!
Hold kæft, det er godt. Tak for nu.
Nej, Mark. Det var sjovt. Farvel.
Identificerer du dig som katapult, må man ikke sige, du ikke er det.
Jeg identificerer mig som tynd. Så hvis folk siger noget andet ...
Af en, der identificerer sig som katapult ...
— Det er ikke en effektiv katapult. — Nej. Men det sagde jeg heller ikke.
Jeg sagde bare katapult. Ikke god eller hurtig.
Jeg var en dårlig katapult.
Det er tydeligt, at du har det sjovt. Og så flyver tiden jo.
Den flyver og flyver uden mellemlandinger. Den flyver bare.
Når man ligger dér og ikke ved, om man får sparket lænden i smadder —
— der flyver tiden ikke af sted. Den føltes, som den var.
Du brugte 27 minutter.
— Yes! — Jeg elsker, du bliver ved.
Hvordan ser den første pointtavle ud?
Der er ét point til Sofie, to point til Linda —
— tre point til Jonas, fire til Simon —
— og fem til Tobias Rahim.
Mark, hvad skal vi nu?
Fra ét ældgammelt redskab —
— til et andet ældgammelt redskab, nemlig telefaxmaskinen.
— Åh nej. — Det kan jeg godt huske.
Hej, Mark le Fitfuck.
Er jeg i et mareridt? Er jeg tilbage på arbejdsmarkedet?
— Jeg danner mig lige et overblik. — Nej ...
Tak, fordi jeg måtte komme.
"Modtag en tegning af stormesteren på denne telefax."
"Hurtigste vinder. Bonuspoint for flotteste tegning. Tiden starter nu."
Hu, hu.
— Okay. — Modtage en tegning på den her?
Ud af den skal der komme en tegning?
Okay. Øh ...
Fax.
Opgave nummer 1: Hvem kender jeg, der har en telefax?
Hvem fanden har en telefax?
Vi skylder næsten en forklaring til de yngre seere. Hør her, børnlille.
Telefaxen var halvt printer, halvt mobil —
— men meget dårligere end en printer og en mobil.
Den kunne sende tekst eller billeder mellem to maskiner.
Den var nyttig i slutningen af 1700—tallet, tror jeg. Og også her.
Ja, for opgaven lyder, at de skal modtage en tegning —
— på præcis den faxmaskine.
Og så er der bonus for flotteste tegning.
Ét spørgsmål melder sig hos flere: Hvem fanden har en faxmaskine?
Lad os finde ud af det.
Hvem har en telefax? Hallo ...?
Har I en faxmaskine på Telenor?
— Kæft, det er op ad bakke. — Skat, ved du, hvordan man faxer?
Jeg skal sende en fax. Er det noget, I gør?
Men der må jo være nogen ...
Så er gode råd dyre. Hvad gør man så? Ringer til sin far.
Kender du ikke nogen?
Jeg skal have fat i en faxmaskine. Har I det?
Måske nogen sælger dem?
Jeg ringer til Brother. Jeg skal have sendt noget hertil.
Jeg skal finde nogen, der har en fax.
— Læger! — Kunne vi speede op?
— Den klassiske faxlyd. — Trine? Hvis du kan høre mig ...
Kæft, hvor er det irriterende.
Uha. Hvad? Det ligner ikke så godt.
Hvad er det? Yes!
— Ja ... — Det var fedt, den kom.
Den første opgave kaldte du "åndssvag og umulig".
Den her er "en decideret lorteopgave".
Tilbage til mit første spørgsmål: Er du glad for at være med?
Jeg er så glad. Jeg blev bare sur over, at det ikke fungerede.
Men jeg fik det jo til at virke, som vi ser.
— Linda, du er diskvalificeret. — Lorteopgave!
Sofie, du er forbi din kæreste —
— en fotobutik, din far, en faxproducent og et apotek —
— der ikke har andet at lave end at tegne mig.
Hed hun ikke Heidi? Det er jeg næsten sikker på. Måske Mette.
Kan vi ikke ...?
Hvor lang tid tog det Sofie at modtage portrættet?
Hun brugte 27 minutter på at katapultere en sko.
Det lyder som lang tid, men så har man ikke hørt det her tal.
Det tog Sofie 49 minutter og 35 sekunder.
Og jeg mødte Heidi Mette. Hun er så sød!
Jeg kunne godt tænke mig at se nogle flere portrætter af mig.
Jeg har Tobias og hans kammesjuk Deniz.
Hvordan sender man en fax?
— Kender du nogen, der har en? — Nej.
Fætter, har du fax derhjemme? Har du en fax, Linus?
Deniz ... Deniz er den mest teknisk kompetente i mit netværk.
Han kan smarte tricks.
Sådan noget med at oprette sit Netflix—abonnement i Tyrkiet.
Tyrkiske lira, snedige ting.
Jeg skal sende en tegning til en faxmaskine.
Jeg tænkte bare, at du er den tekniske konge.
Fuck, hvor er du god. Jeg sender dig et billede.
— Er han skaldet? Nej ... — Det er mig, du tænker på.
Ja, han laver jokes om det.
Nu står der "modtager".
Der er en fax.
Ja, der var han jo.
— Deniz kan du regne med. — Det kan du.
Nogle gange i spændingsfilm står de og mangler et falsk pas.
Så kender de altid en. Hvem er Deniz?
— Jeg vil gerne holde Deniz anonym. — Fair nok.
Du kommer frem til en løsning. Kan du forklare, hvad løsningen er?
Den moderne teknologi har påvirket faxens teknologi.
Du kan i disse tider via en app sende en fax til en fax.
— Er det det, han gør? — Det gjorde Deniz.
— Hvor lang tid tog det? — 32 minutter og 12 sekunder.
Ja, ja.
— Hvem skal vi se nu? — Vi skal til Simon Talbot.
Han har lidt samme taktik som anonyme Deniz. Er der noget, du vil sige?
Nej.
— "Man kan bare bruge en app." — Hvis man kan finde ud af det.
"Bonuspoint for flotteste tegning." Hvem tegner godt? Dygtig tegner ...
Har du mulighed for at lave en tegning inden for fem minutter?
Nej. Det tænkte jeg nok. Så send det bare til min mail.
Så laver vi lige en test. Hvor er vi grimme og skaldede.
Nu googler jeg i Apps: fax.
"Easy Fax. Send fax from phone."
"You need credits."
"Get free credits. Watch video." Nu skal vi se en reklame.
Har du lyst til at installere en app? Næh, jeg vil bare gerne sende en fax.
Ja!
Jeg ser, om han har sendt noget. "Hej, Simon. Håber, den er okay."
— Hvor mange point har vi? — 8.
— Og vi skal have? — 15.
— Easy Fax lyver lidt i deres navn. — Ja.
Nu er jeg på 15. 16.
Åh!
Jeg kan ikke mere.
— Hvad sker der nu? — Det ved jeg ikke.
Så kig dog.
Der kommer en mere.
Ja!
— Hvad er tiden? — Det skal du ikke tænke på.
Værsgo. Jeg kan ikke mere nu.
Da jeg ringer til den søde tegner —
— fordi jeg vil vinde på kvaliteten af tegningen —
— siger jeg: "Kan du skynde dig? Hvad koster det?"
Jeg hører ikke, han siger "1000". Så siger jeg: "Hvad siger du?"
Og så siger han: "Øh, 500."
Bagefter finder jeg ud af, at jeg pressede ham.
Jeg havde det så dårligt. Han skrev:
"Jeg håber, den blev god nok. Jeg er ked af det." Han var i knæ.
Så jeg har hyret Rasmus Rafael til at lave en tegning til os alle sammen.
Som en lille fælles ...
En fællesgave.
— Værsgo. — Tak.
Ja tak. Værsgo, stormester.
Wow.
— Hvor er det fint. — Jeg elsker det her.
Nu ikke noget fedterøvspoint.
Det var bare noget, han gjorde. Det giver ikke point.
Du har allerede gjort mere for at støtte kulturen end regeringen.
Der sker jo det, at Simon modtager to lidt fladmaste portrætter først.
— Hvad gør vi med tiden? — Det er lidt et virvar.
Der kommer to tegninger i helt forkert format.
Men der tikker en vellykket ind efter 41 minutter.
Så hvis det er det, der tæller, er Simon på en andenplads.
Du ligger lunt i svinget til et bonuspoint. Men vi mangler jo én.
Jeg har høje forventninger. Nej, der er nok en grund til, at han er sidst.
Vi skal se Jonas Mogensen trække på sit store netværk.
Det gælder om at have en stor omgangskreds.
Har I en telefax på kontoret?
Kan I sende noget?
Du skal lige tegne Lasse Rimmer. Det skal faktisk gå rigtig stærkt.
Ja, det er godt. Tak. Åh, mor.
"Løft røret. Modtager."
Der kom en fax.
— Du er en vindertype. — Ja. Det siger mor selv.
— Hvor hurtigt var det? — 32 minutter ...
Er så meget, Jonas var hurtigere end Sofie.
Som Jonas' mor siger: Du er en vinder.
16 minutter og 58 sekunder.
Før vi får stillingen baseret på, hvor hurtigt de løste opgaven —
— skal vi så ikke se uddele bonuspoint for den pæneste tegning?
— Ja. — Nej, hvor ...
Min er slet ikke med.
Nej, og du ville stadig ikke vinde. Ekstrapointet går til Simon Talbot.
Åh!
Men vi skal også uddele point baseret på tiden. Hvordan fordeler de sig?
Jamen Linda: nul point.
To point til Sofie.
Og så fire point til Simon og Tobias, fordi Simon får bonuspoint.
Men der er fem point til vinderen, Jonas Mogensen.
Mark, jeg plejer at få den sidste kop kaffe nu.
— Jeg kunne godt tænke mig lidt sødt. — Har du kigget?
Vi skal til den med kagen.
Hej, Mark le Færing.
— Så er der kage. — Du ser helt glad ud.
Hvem bliver ikke glad af lagkage?
— Hej, Simon. — Hej, Mark.
Det er min livret. Jeg håber virkelig ikke, der er leverpostej i.
— Jeg elsker flødeskum. — Det fornemmede jeg.
"Ødelæg denne kage på den smukkeste måde."
"Smukkeste ødelæggelse vinder."
— "Du har 30 minutter." — "Tiden starter nu."
Yes, det er godt.
Smukkeste måde?
— Nogen idéer? — Ja. Vil du høre min første?
Hvor er det plat. Det var at tage bukserne af og fyre røven ned i den.
— Vil det være åndssvagt? — Linda gør det nok også.
Jeg tænker, du skal sætte dig oven i den her kage, Mark.
Det er sjovt. Det er kraftedeme sjovt.
Girl.
Det er så tæt på. Du tipper kun forkert om, hvis røv det bliver.
Behøver vi se de andre? Det er en god løsning.
Vi skal se Linda. Jeg understreger, at det, jeg gerne vil se —
— er noget, der taler til mine følelser og rører og bevæger mig.
Så ... skal vi lægge ud ovre hos kvinden med konsonantefternavnet?
Det er træls, det her.
Også fordi mine forældre er i salen lige nu.
— Det er de faktisk. — Det er de.
Som mange i branchen bliver jeg spurgt: "Hvad bruger du din tid på?"
Så lad os da se det.
Mark, jeg stiller mig her og synger nationalsangen.
Der er et yndigt land ...
— Med eller uden bukser? — Uden, da.
Nu skal jeg starte forfra.
Der er et yndigt land
det står med brede bøge ...
Der er et yndigt land
det står med brede bøge
nær salten østerstrand nær salten østerstrand.
— Er det rart? — Overraskende rart.
— Må jeg se aftrykket? — Lad os give det et skud.
Ja ...
Det er flot. Vil du se her, Lasse? Fin hjerteform.
Jeg synes faktisk, det var et rigtig fint moment.
Det synes jeg. Smukt, Mark. Godt gået. Vi ses.
Sådan.
Sorry. Det er bare ... Det er jo stadig kage.
Jeg havde kun aftrykket i hovedet, ikke Mark.
Han var bare en brik i mit spil. Jeg kiggede bare på ...
Cadeau til røven. Den blev flot hjerteformet.
Han har så meget "junk in the trunk".
Nu fik vi set en løsning. Hvem skal vi se nu?
Vi springer til Sofie, som jo ikke bare bruger en røv.
Det ville være fjollet. Hun gør i stedet det her.
Man har lyst til at fyre sine patter ned i den.
Der er en energi. Det er for voldsomt. Det kan vi ikke.
Jeg tænker, vi skal på date. Vi skal på picnic, du og jeg.
Vi skal på date? Er det stadig noget med røv og patter?
Ja, det er en rigtig date, ikke?
Værsgo, min skat.
Jeg får pladsen, der hælder lidt. Ja, ja.
Skal vi ikke nyde en dejlig picnic uden de spydige kommentarer? Skål.
Alkohol, som du elsker det.
Det er gået galt én gang.
— Jeg synes, du skal skære for. — Ja ... Kage.
Et dejligt snit.
Den smager rigtig dejligt.
Du har en lille smule i ansigtet, min skat.
Nå, jeg skal lige vinde det her.
Here we go, Lasse.
Det er da ...
Det er meget svært at se, om hendes patter eller Marks røv vinder.
— Sofie, var det her din plan? — Nej, det var det ikke.
Den oprindelige løsning var ... eller planen var —
— at jeg placerede en løvblæser under kagen. Det virkede ikke.
Når vi skar i den, skulle det gøre sådan.
Så gør jeg det, jeg plejer at gøre, når ting ikke virker. Pigerne!
Det har virket i mange forhold, og det virkede også her.
Tak.
Hvem skal vi se nu?
Vi skal til Tobias, der er i spidsen. Lad os se, om alt lykkes for ham.
Vil du sige, hvem du er?
Jeg hedder Gertrud og er indspilningsleder.
Jeg skal ødelægge den på en smuk måde.
Jeg tænkte, vi kunne lave en ...
Måske en kærlighedshistorie. Vi har jo haft et fint øje til hinanden.
Så jeg tænker et eller andet med —
— at vi aldrig kan ses igen, hvis vi ikke ødelægger kagen.
— Er du klar? — Ja.
Tror du, de andre bare kunne spørge Gertrud sådan?
Jeg lykkes med alt.
Nej!
Tobias!
Hvad ...?
I virkeligheden ... var det ikke smukt?
En mand, der fejrer at blive anerkendt af en smuk kvinde —
— og i euforien ... og stoltheden over det —
— glemmer det materielle i sit liv.
— Okay ... — Det er flot.
Jeg har faktisk noteret ... Du havde dårligt behøvet forklare det.
Det er jo et billede på, hvordan livet kan arte sig.
Åh gud!
Idéen om, at man lægger fine planer, men livet spænder ben.
Bla—bla—bla!
Tak for oplevelsen. Hvad skal vi se nu?
Vi har set kager tage smag af røv, gulv og bryst.
Det er stadig kager, jeg hellere vil spise end Talbots.
Monsieur.
Sæt Dem godt til rette.
Her har vi en dejlig flødeskumskage.
Bon appétit.
— Merci. Merci beaucoup. — Tag for Dem.
Jeg er ikke 100 procent tryg, men ...
Oh la la! Det er bon, bon!
— Tag for Dem. — Ja, ja.
Det er et dejligt snit.
Så kan De bare tage for Dem.
Jeg tænkte, at man kunne ødelægge en kage visuelt, men også smagsmæssigt.
Så indeni var der en ballon fyldt med cayennepeber og chili.
Den skulle eksplodere. Så var der kanel, en løvblæser og sild.
Mark, hvem mangler vi?
Jonas Mogensen, der igen trækker på sit kæmpe netværk.
Øh ... smukkeste?
Der er noget ved glæden over at gå amok i en hel kage. Det er smukt.
Se, hvad jeg fandt ovre ved naboen.
— Det er Albert og Olivia. — Har du fået lov af forældrene?
Er I klar? Go!
— Mærkes det sjovt? — Ja.
Hvis det her ikke er smukt, så ved jeg ikke, hvad der er.
Så hjælper jeg Olivia.
Tada!
Så tager vi en dyb indånding. Nu skal vi ud til mor igen.
Kender I det, at man spørger efter noget —
— og så får et bedre svar, end man kunne forestille sig?
Det var en fejring af livet. Jeg er klar til at fordele pointene.
De bliver fordelt, som følger: Til Sofie et enkelt point.
Den første plan mislykkedes. Det blev en nødløsning.
Simons kage bliver ødelagt. Det giver to point.
Men det var ikke smukt, selvom smagen var unik.
Tre point til Linda. Det satte jeg pris på.
Jeg aner ikke, hvordan Tobias' planlagte løsning ville være gået.
Men det uforudsigelige i det giver fire point.
Fem point til Jonas.
Hvilken genial opgave, som jeg har udtænkt, skal vi se nu?
Jeg tænkte, vi skulle runde af med en kompliceret ...
Nej, den er ikke kompliceret, men deltagerne ser tumpede ud.
Boom, boom, boom. Let me hear you say Fêvre!
Kryppelyppely ...
Hej, Mark le Færten—af—en—svensker.
Det er bare mig.
— Hej, Mark. — Hej, Jonas.
Det er her, jeg bliver bange.
— Nej ... — Åh nej.
Jeg nåede ikke at læse det.
"Længst tid uden at blinke vinder."
"Tiden starter om 10 sekunder."
Så jeg har stadig 10 sekunder.
— Fuck! — Til at blinke af.
Okay. Tape, tape, tape. Jeg skal bruge tape.
Det kan godt være lidt kompliceret. Lad os gennemgå alle reglerne igen.
Jo, altså, regel nummer 1: Blink ikke.
— Og det er så det. — Ja. Hvem skal vi se først?
Simon og Jonas bruger lidt samme taktik.
Lige uden for døren havde vi stillet en lille beholder med øjendråber —
— man så kan bruge. Om det er en fordel ... ja.
Mark. Jeg skal have dig til at komme herover og holde mine øjne åbne.
Du har briller på, din dumme unge.
Det ...
Det er noget tid siden, jeg har optrådt.
— Gør det noget godt for dig? — Det væder dem. De udtørrer jo.
Jeg har ikke gået til blinke—science.
Giv mig lidt af det dråbe—shit igen.
Sådan.
— Fuck, hvor er det ubehageligt. — Skeler du lidt?
Det gjorde jeg nok dér. Jeg koncentrerer mig lidt.
Så skal jeg have dig til at dryppe igen. Ja ...
Jeg tror, min mor er stolt af mig.
— Blinkede jeg? — Ja.
Var det, da vi snakkede om mor?
Årh, fuck! Pis! Der må være folk, der klarer det dårligere.
— Hvem tror du? — Jeg forestiller mig ... Linda P.
— Det er næsten smertefuldt at se på. — Det var det sgu da også.
Mark, lad os få nogle tider.
Det er udmærket. Simon holdt øjnene åbne i 2 minutter og 28 sekunder.
Og Jonas, du var inde på, om din mor var stolt. Det har hun grund til.
De er åbne i 3 minutter og 55 sekunder.
Hører jeg forkert, Simon, eller kaster du lige Linda under bussen?
Jeg tror, jeg siger: "Linda må klare det dårligere."
— Jeg holder ikke i to minutter ... — Gik det godt eller dårligt?
Jeg husker nu ... ja ... ja.
— Hvad husker du? — Ja.
Og tiden er i gang.
Er du god til sådan noget?
Hold op, det var dårligt.
— Jeg troede, der stod "vink ikke". — Vil du prøve igen?
Og tiden starter ... nu!
Nej, det er simpelthen løgn. På anden chance klarer du det dårligere.
Nu har jeg forstået det.
— Vil du se, hvad jeg kan lave? — Ja.
Hvad er der? Man skal lige mærke vinden.
Ikke? Jo, de var gode.
Jeg har ikke blinket endnu. Kan du ikke se?
De er helt tørre, hvis du mærker efter.
— Du skal ikke mærke efter. — Du har lige sagt ...
Jo.
Da du vendte rundt, blinkede du ikke, vel?
Nej, det lover jeg. Vi ses.
Første forsøg var sløjt. Så får du en chance til.
Det er endnu dårligere. Tredje forsøg er heller ikke så godt.
— Vil du have en fjerde chance nu? — Ja.
— Okay. — Det kan jeg godt.
Og tiden starter ... nu!
Nej!
Mark, jeg tror ikke, vi får brug for tiden.
I Stormester får man ét forsøg, hvis det er det, der står i reglerne.
— Du bliver noteret for 5 sekunder. — Så er jeg en god mor.
— Nårh! — Men er du det?
Jeg synes, vi skal ...
Nej, hun er ikke. Det var hendes børn, jeg tog.
Mark le Fêvre. Hvem skal vi se ikke blinke nu?
Vi skal til Sofie og hendes kæmpestore øjne.
Var det her dumt?
Jeg tror faktisk, det var dumt. Jeg skulle være gået en anden vej.
Arh!
Det føles dårligt. Vil du ikke hente noget køkkenrulle?
Hvorfor ryger der så meget vand ud? Det gør fucking ondt.
Måske er det din ånde.
Jeg skal have noget, så mine fingre ikke skrider.
Sådan. Meget bedre.
— Du er på tre et halvt minut. — Nej, hvor godt.
Det er da megagodt. Nu kommer jeg til at slippe.
Og så slapper jeg af i øjnene. Okay?
Ja. Find den indre ro.
Hold kæft, det er jo bedre.
Kan vi skyde et eller andet, jeg kan bruge til en grædescene?
Lasse ...
Hvorfor skal du være så led?
Lasse ... lyt.
Hør mig. Hør min bøn.
Jeg har ikke blinket. Nu er jeg ved at få noget kontrol.
Jeg kan så ikke se en skid. Nu slapper jeg lige lidt af.
Lækkert. Jeg går lige en tur. Jeg har ikke blinket i fem minutter.
— Hov. — Blinkede jeg?
Fuck. Av, for helvede. Hej, hej.
Du bliver drillet med, at du bruger lang tid. Her er det en succes.
— Hvordan var det? — Frygteligt.
Jeg kunne ikke se i to dage. Men det tog lang tid, ikke?
Ja, det gjorde det nemlig.
Lige nu kan det betale sig. Hvad var hendes tid?
De fine og lidt store øjne var åbne i 5 minutter og 52 sekunder.
Vi har en deltager tilbage. Det virker vildt.
Måske kan man slå det, hvis man med Tobias' ord er "fucking snedig".
Ja, ja. Jeg ved, hvad han gør.
Fuck, det er nederen, det her.
Er du tilfreds med din taktik?
Det var en dårlig taktik. Jeg skulle have lukket øjnene.
Kan jeg gøre det nu?
Nu lukker jeg. Det var ikke et blink. Blink er at lukke og åbne.
Fuck, hvor snedigt.
Det her kunne godt gå hen at blive en rigtig god tid, Tobias.
— Hvad siger tiden? — Du nærmer dig en time.
Fem, fire —
— tre, to, en ...
En time!
Wow! Det gik da godt.
Du har flotte blå øjne, når man har haft lukkede øjne i lang tid.
Det der sæt får det havagtige frem i dine øjne.
— Jeg smutter af sted. — Ja, gør det.
Jeg har det som en lærer, der i 3. klasse opdager —
— at en af lærerne godt kunne springe op i 4. Skal sværhedsgraden op?
Jeg havde jo en forfærdelig skoletid. Jeg har brug for noget succes.
— Det havde vi alle sammen. — Her skal man uden om systemet.
Det var jeg god til.
Mark, én genial og fire smertefulde løsninger. Hvordan blev pointene?
Det er jo så ét point til Linda for en tid på under 5 sekunder.
To til Simon, tre til Jonas, fire til Sofie og fem til Tobias Rahim —
— for ikke at blinke i 1 time og 20 sekunder.
Vi mangler en enkelt opgave, men hvordan ser stillingen ud?
Tobias Rahim har været snedig og er i spidsen —
— med Jonas Mogensen lige i hælene.
Så der er stadig en chance for, at du kan sove mageligt i din seng.
Det afgørende er, hvem der klarer sig bedst i den sidste opgave.
Som altid løber den af stablen lige her på scenen.
Det er tid til sæsonens første finaleopgave. Hvem skal læse den op?
Når Linda ikke vinder noget, skal du have lov.
Jeg gør mig god nu. Nu vinder jeg den her.
Ellers stripper Mark for jer alle sammen.
"Stabl dine spande, så de er højere end dig." Altså dig selv.
"Når dit tårn er højere end dig selv ..." Hold nu kæft, Mark.
"... skal du placere en ærtepose på toppen af tårnet —
— og placere dine hænder på hofterne."
"Du må ikke forlade din markering. Hurtigste vinder."
— Hvornår starter tiden? — Nu!
Den ville jeg også have lavet!
Linda!
Linda, det ville jeg også!
— Er du tilfreds med din taktik? — Ja! Det er perfekt.
— Hørte du efter reglerne? — Ja.
Simon, hvad stod der med markeringen?
Simon har forladt markeringen.
Mine spande er blevet stjålet helt ulovligt.
Stormester, jeg har den.
Har jeg den ikke?
Jeg var færdig, lige så hurtigt som jeg blinkede.
Jeg er glad for de fantasifulde bud på at ændre på ens højde —
— men det skal være opretstående.
Jeg bliver sur, hvis jeg får det i hovedet, Simon.
Jeg havde aldrig nogensinde forestillet mig —
— det ville udvikle sig som en skovbørnehave på svampe.
Det var Simon, der stjal mine spande.
Siger kvinden, der ligger på gulvet. Hør her.
Tiden er gået.
Der var én, der formåede at bygge et tårn højere end sig selv —
— placere en ærtepose ovenpå og sætte hænderne på hofterne.
Lad os bare sige, at tårnet stod i to sekunder.
— Men! — Tak.
"Du må ikke forlade din markering under hele opgaven."
Under hele opgaven. Så jeg vil sige ...
I arbejdede hårdt for det, men jeg må konkludere:
Jeg kan ikke give point til nogen.
Med nul point til alle deltagere i finaleopgaven —
— hvem har så vundet fjernbetjeningen til Jonas' elevationsseng?
Det har såmænd Tobias Rahim.
Smut op og tag din præmie.
Jeg vil gerne sige noget først. Der kom en grim side af mig frem.
Jeg vil bare sige, at den her præmie smager lidt vagt.
Det gjorde den ikke i forvejen?
— Du skal tage den fjernbetjening. — Må jeg få den med hjem?
Men pointene kan ingen tage fra Tobias, og de tæller i dysten om —
— hvem der til sidst kan tage trofæet med hjem.
Men Jonas kan sove mageligt.
Det her hørte jeg fra en knælende munk på et værtshus på Lolland:
Tak for i aften, sagde han.