Tännepäin!
Huhuh!
Tätä teen työkseni, äiti.
Tervetuloa Suurmestarin seuraan!
Taas laitetaan tähtiä paremmuusjärjestykseen —
teettämällä kohtuuttomia tehtäviä ja pisteyttämällä mielivaltaisesti.
Hauskaa, että tulitte. Neljä vakikilpailijaa —
kilpailevat kultaisesta Suurmestari—patsaasta.
He ovat Jukka Hildén, —
Janne Kataja, —
Roni Bäck —
ja Jenni Poikelus.
Tänä iltana heidän kanssaan kisaa —
mies, joka on kuin veistos, Mikko Leppilampi!
(Jaakko:) Vai Janne Kataja?
Tässä on virallinen tuomari Pilvi Hämäläinen.
Kiitos! Tässä on Suurmestari— ohjelman suurmestari, —
suurmestari Jaakko Saariluoma.
Kiitos, tuomari Hämäläinen. — Kiitos, suurmestari.
Mennäänkö eteenpäin? — Mennäänkö? Mennään.
Kerrataan ensimmäinen tehtävä. Jaossa oli ensimmäiset pisteet.
Joka jakson palkintona on asioita, joita kilpailijat toivat kotoaan.
Tällä kertaa pyysit heitä tuomaan —
kaikkein tärkeimmän asiakirjan.
Tärkeimmän asiakirjan.
Te toitte niitä, ja ne ovat tässä.
Aloitetaan vaikka Jennin asiakirjasta.
Mikä tämä on? (Miehet nauravat.)
Se on tärkeä kirja täynnä asiaa. Mun koiravihko, jossa on —
tarkat laskelmat ja suunnitelmat, mitä tarvitaan, —
jotta saan hankittua koiran. — Tämä on hieno. Kiitos, Jenni!
Janne, sun tärkein asiakirja on tämä. Mikä tämä on?
Italian verokortti. Eli olen verovelvollinen Italiassa.
Mihin sinä tarvitset tätä?
Et maksa veroja Suomessakaan.
On myös Eestin e—kansalaisuus, enkä sitäkään tarvitse.
Kerro nyt, mitä teet tällä. — Pidän lompakossa.
Onko tämä ainoa kortti siellä? — No...
Ajokortti tuli juuri takaisin.
En tarvitse tuota mihinkään.
(Mikko:) Se on tärkein asiakirjasi. — Luulin niin.
Jukka, minkä sinä toit?
Se on velkakirja mun ja Jarpin välillä.
Oon Jarpille velkaa. Toin tuon, jotta voittaja voisi myös maksaa.
7 500? — Ja euroissa vielä.
Mistä? — Sitä en voi kertoa.
Tämä näyttää sellaiselta säätämiseltä, —
että ootte modernit Härski Hartikainen ja Sörsselssön.
Ai että. — Minä ja Jukka.
Mikko, tuomasi asiakirja on tämä. Mikä tämä on?
Sanon heti alkuun, että tämä oli jäätävän vaikeaa. Valvoin öitä.
Mitä ihmettä voin tuoda, minkä voin antaa eteenpäin?
Äitini löysi muuton yhteydessä neljännen luokan ainevihkon.
Tämä on hieno. Haluan lukea... — Ei tarvitse. Mennään eteenpäin.
Tämä on aine. Mikko neljännellä kirjoitti:
"Raha on tehnyt ihmisestä hullun ja itsekkään."
"Tuntuu, kuin joistakin olisi tullut rahan orjia ja raha käskisi heitä."
(Jukka:) Neljännellä? — Niin.
Aika tiukkaa. — (Jaakko:) On.
Mikko, olit jo neljännellä visionääri.
Mitä mulle sitten tapahtui? — (Jenni:) Tuli rahan orja.
Millä autolla tulit? — Jaaha!
Roni, sä toit tämän. — Joo. Toi on lukion filosofian koe.
Kuten näet, elokuva—analyysi. Sekin on kirjoitettu erikseen.
Ei hyvin lähtenyt.
Asiakirjasta saa viisi pistettä aikaansa edellä ollut Mikko.
Kannatti kirjoittaa!
Neljä pistettä kattavasta taustatyöstä Jennille.
Kolme pistettä Ronille, kaksi Jukalle. Janne saa yhden.
(Mikko:) On sekin jotain. — Joo.
Pelin voittajahan saa kaikki asiakirjat mukaansa.
Niitä voi käyttää.
Mennään ensimmäiseen tehtävään kartanolle.
Hei.
"Kerää kyyneliä annettuun astiaan."
"Eniten saanut voittaa. Aikaa 20 minuuttia."
"Aika alkaa nyt."
Hyvin lähti.
Tehtävänä oli kerätä mahdollisimman monta kyyneltä.
Kenestä aloitetaan? — Tarjolla olisi Janne, Mikko, Roni ja Jenspa.
Loistavaa. — Mikäs tässä!
Kyyneleitä, nyt.
Ei tule mitään. (Ovi käy.)
Tästä huoneesta ei kyyneleitä irtoa. Keittiöön.
Hei, sipuli.
Olisikohan täällä sibalia?
Voiko olla muidenkin kyyneleitä? — Kyllä.
Tätä mä teen työkseni, äiti.
Kamoon!
Eikä!
Saanko lyödä sua? Alkaisit itkemään.
Hei, miksei täällä ole veitsiä?
Tuleeko sulla aina sipulilla itku? — En tiedä. En leikkaa sipulia.
Tilaan ruuat netistä.
Eihän ne putoa mihinkään?
Noin. Sieltä tulee.
Tuli siihen pari. — Kaksi.
Musta kyynel. — Niin on.
On toinenkin. — Ai?
Tulee lisää. Tuossa on jo kaksi. — Onko? Ihanaa.
En tullut häviämään.
Kyyneleen muotoisia.
Se oli ensimmäinen.
Kutsun näitä teatterikyyneleiksi.
Aika. (Roni parahtaa.)
Tuossa on.
Millä saan tuon tuosta?
Tuossa valuu. — Ja aika.
Mikko, näytit liikuttuneelta. Onko kaikki hyvin?
On. Mietin, että Jukka Hildén onnistuisi tässä.
Viime aikoina ohjelma kuin ohjelma, aina se poraa.
Janne, mitä sä teit siinä alussa? En yhtään tajunnut.
Missä?
Onkohan lähimuisti mennyt? — Nähtiin video, jossa olit.
Onko se kalju, lihava mies minä?
Katsoin, että on jotain tuttua.
Mitään en muista, mitä tein. Yritin itkeä.
Mä oon kova. Saan kyyneleen koska vaan töissä.
(Jaakko:) Etkö äsken ollut töissä? — Ongelma tuli suorituspaineista.
Ei kai ollut tarpeeksi kova palkka. Ei itkettänyt.
Eikö huono palkka itketä enemmän? — Itken vain rahasta.
Janne puristi kasaan seitsemän kyyneltä.
Roni yhdeksän. Jenni 13.
Mikolla oli kuppi melkein täynnä, mutta siellä oli paljon muutakin.
Siellä kävi kattokristallikin.
Silmätippoja oli aika paljon.
Tehtiin tarkat laboratoriokokeet.
Kaiken muun joukossa oli kyyneleitä —
yhdeksän kappaletta. — Oi!
Jenni, menit johtoon. — Kyllä. (Nauraa käkättää.)
Mikko puhui Jukan suorituksesta. Se nähdään katkon jälkeen.
Tervetuloa takaisin. Ennen katkoa Janne, Roni, Mikko ja Jenni —
tirauttivat kyyneleitä. Tehtävänä oli kerätä niitä.
Jukan suoritus on näkemättä. Odotan tätä innolla.
En muista TV—ohjelmaa, jossa Jukka ei itkisi.
Jukan suoritus on valmiina vaikka heti. — Loistavaa.
"Aika alkaa nyt."
Saanko käydä keittiössä? — Saat.
Mä en oo mikään näyttelijä.
Karmea tehtävä.
(Voihkii kivusta.)
(Parkaisee.)
(Jukka parahtelee.)
Ei yhtään.
(Pilvi:) Kaksi. (Jukka itkee ääneen.)
Tuossa valuu yksi.
(Äänekästä nyyhkytystä.)
On ollut ikävä mun lapsia, kun olin toisella puolen maailmaa.
Nyt oon täällä, enkä voi pistää niitä nukkumaan tai viettää aikaa.
Se on ihan hirveetä.
Huh huh. Sainpa senkin pois systeemistä.
Tästä saa pisaran.
Meni rankaksi. Siinä on kyyneleitä seassa.
Huhhuh! Huh!
Oo! Oliko tämä läpimurto meillä?
(Jenni nauraa.)
(Jenni:) Voi Jukka!
(Mikko:) Veli.
Saat lisää kyyneleitä. — Aika päättyi jo.
Oon psykopaatti. Teen ihan kaiken.
Ihme, ettei kipossa ollut silmämuna.
Taisi se käydä siellä. Kurkkasi, paljonko on kyyneleitä.
Mitä oot itse nyt mieltä?
Ajattelin aluksi sitruunat ja muut.
Parhaat kyyneleet tuli päästä muistoista. Heti tuli solkenaan.
Olin huolissani, mutta sinusta, Pilvi. Ootko kunnossa?
Vähän ehkä suojaus siinä laski. Ei toistu. Se oli virhe.
Mikä oli Jukan tulos?
Arvioinnissa oli sama ongelma kuin Mikolla.
Kipossa oli kaikkea muutakin sörsseliä.
Ennen laboratoriokokeita tulos oli 46 kyyneltä. — Oho.
Kun sisällölle tehtiin analyysi, —
niistä voidaan hyväksyä ainoastaan —
23 kappaletta. — Oi!
(Janne:) Hienoa! — Kova!
Se on paras tulos, eli viisi pistettä.
Jenni neljä pistettä, Roni ja Mikko kolme —
ja Janne kaksi pistettä.
Mä en itke, vaikka menee huonosti.
Pilvi.
Pilivi. — Mitteepä Jaska?
Mikä on kokonaispistetilanne?
Tilannehan on semmonen, että johtopaikka on jaettu —
kahden kilpailijan kesken. He ovat...
Jenspa ja Mikko. — Hei!
(Jaakko:) Oho!
Kilpailu käy kovana. Mennään katsomaan seuraava tehtävä.
Moi! Mitäs tänään?
Tällainen...
ja lukemaan.
"Kuljeta viisi jumppapalloa narulla rajattuun maaliin."
"Pallojen tulee olla maalialueella. Nopein voittaa."
"Aika alkaa nyt."
Tehtävänä oli siis siirtää viisi jumppapalloa —
oranssilla narulla aidatun maalialueen sisälle.
Keiden suoritukset saamme nähdä ensin?
Katsotaan ensin Jenni ja Roni.
"Aika alkaa nyt." Mikä on maali?
Missä se maalialue on?
Siellä jossain. Lähden katsomaan.
Täällä on joku alue.
Miten tämä on näin pieni? Ei nämä pysy.
Ei! Millä saan nämä pysymään täällä?
(Roni mutisee:) Voi herranjestas. Anteeksi.
Vanha futispelaaja vie näin.
Ei, ei!
(Jenni:) Miksi pitää olla tämmöisiä... raskaita tehtäviä?
Ei, älä mene!
Aika. — Aika.
Aika. — Jes! Wuu!
Jenni, totesit, että raskaita tehtäviä.
Olisiko mukavampi laskea, montako palloa on mäen alla?
Tykkäisin enemmän. — Miten olisi mennyt?
Olisin laskenut nopeasti.
(Jenni nauraa.) Nopeammin kuin juossut mäkeä ylös.
Roni, menettääkö Huuhkajat sussa jotain? — Pelaan viidellä pallolla.
Ehkä siksi ne pelaa siellä ja sä täällä. Mitkä olivat tulokset?
Jennin pallojen patoaminen kesti kolme minuuttia, kuusi sekuntia.
Okei. — (Janne:) Ihan hyvä.
Roni taas... — Ei vain nätti naama.
Roni selviytyi tehtävästä ajassa...
kaksi minuuttia, 44 sekuntia. — (Jenni:) Aijai.
Kaksi minuuttia luin paperia. — Otit taas kärkipaikan.
En taas, mutta joo. — Oli sulla joskus.
Ei tässä tuotannossa. — Se oli joku toinen.
Vielä on Jukka, Janne ja Mikko. Käydään ensin huilimassa.
Tervetuloa takaisin! Ennen katkoa —
Roni ja Jenni yrittivät kuljettaa viisi jumppapalloa maalialueelle.
Kolme suoritusta on näkemättä. Keitä seuraavaksi?
Katsotaan, miten Janne ja Jukka pärjäsivät.
Mikko jää viimeiseksi.
...alkaa nyt!
Okei. Öö... No siis...
Vien eka yhden. Tuolla.
Ei, nero!
Tässä saa käyttää järkeä, eikö?
Siis... tämän sisälle?
Ääh.
Näillä ei jumpata ylämäessä. (Sylkee.)
Kokeilen tällä.
Mitä sä teet?
(Puuskuttaa.) Näin.
Sitten mennään.
Varo!
Aika!
Noin. — Kiitos.
Haista. Hirveä haju.
Ei oo totta.
Janne. Hei, Janne.
Veit pallon ylös. Miksi toit sen alas?
Oonko maininnut huonon lähimuistin?
Unohdin jo tehtävänannon.
Tiesit kuitenkin, missä olet. — Siinä ja tässä.
Haisi palaneen käry tässä.
Haisi muuten pitkään nenässä. Se piintyi tuonne.
Pilvikin varmaan muistaa. — Muistan.
Mikä se tuoksu oli? — Pylly.
Kenen pylly? Se on Pilvin oma asia.
Miksi sä sormiasi haistatit? Sitä en ymmärrä.
Niin, miksi käskit Pilvin haistaa sun sormia?
Oon kuullut tarinoita, että se tykkää siitä.
Sekoitat mut siihen jalkapallovalmentajaan.
Totta.
Pilvi, mitkä olivat Jannen ja Jukan pisteet?
Ennen heitä johdossahan oli Roni, kaksi minuuttia 44 sekuntia.
Jannella kaasupolttimen ja kirveen hakemisessa —
tuhraantui hieman aikaa.
Valitettavasti Janne hävisi. Kolme minuuttia, 51 sekuntia.
Joo. — Hyväksyn tämän.
Entäs sitten Jukka?
Jukka selvisi operaatiosta ajassa...
kaksi minuuttia, 27 sekuntia, eli siirtyy kärkeen.
Ai hitsi! — Olin aivan varma...
Ei kannata vielä tuuletella. Mikon suoritus on näkemättä.
Katsotaanko se? — Se katsotaan.
Maalialueen sisään.
Ai niin, tämä alkoi jo.
(Räkäistä naurua.)
Tuolla!
Tehdään näin.
(Mikko huohottaa.) Katsotaan, saisiko ne tuosta...
Aika.
Jäätävät... — Mikko, hieno oivallus.
Tuliko se tarpeeksi nopeasti? — Oli se alle kaksi minuuttia.
Luuletko niin? — En kyllä muista.
(Jukka:) Aikasakko. — Mistä?
Yleisestä olemuksesta.
En mä... — Pilvi, mikä Mikon aika oli?
Mikon aika oli...
yksi minuutti, 27 sekuntia, eli Mikko oli nopein.
Aijai!
Kova suoritus. — Onneksi olkoon!
Järjen käyttö on sallittua. Muille vinkiksi.
Mikko viisi pistettä, muille aikansa mukaan.
Otit täydet pisteet. — Kiitos. Ei kannata vielä juhlia.
Mikolla pitää keskittyminen loppuun asti. Vielä on tehtäviä.
Mennään heti katsomaan seuraava tehtävä.
Moi! — Terve!
"Vieritä tämä herne..."
"...mahdollisimman pitkälle matolla."
"Suoritus alkaa köyden takaa."
"Herneen pitää jäädä matolle suorituksen päätteeksi."
"Pisin matka voittaa. Aikaa 15 minuuttia."
"Aika alkaa nyt."
Kilpailijoiden piti siis saada herne vierimään punaisella matolla.
Vaikea kuvitella, mikä voisi mennä pieleen.
Keitä on ilo katsoa ensimmäisenä? — Jenni ja Roni.
Aina! Voi ei!
Millä saan sen pidemmälle?
Eihän tuo matto riitä. Saan sen tielle saakka.
Pidä se herne paikallaan.
Laitan nämä yhteen.
Mitä mä teen?
Miksi teippasin tuon painavan laudan?
Herneen oma pieni juna.
Ei sinnepäin! Tuu tännepäin!
Loppuu lauta kesken.
En saa sitä pidemmälle.
Okei. Ootko valmis?
Hyvää matkaa, herne!
Katso! — Oi että!
Jehei!
Vau. Oon mykistynyt.
Pilvi, mitkä olivat tulokset?
Roni onnistui kepillä tökkimällä —
vierittämään hernettä seitsemän metriä, 26 senttiä.
Upealla menopelillään Jenspa sai herneen kulkemaan —
yhdeksän metriä, 32 senttiä. — Oi.
Jenni, mulla olisi tarkentava kysymys.
Jos poljet pyörällä, onko se vierittämistä?
Kyllä siinä vieritetään minua eteenpäin, kun poljen.
Tuo ei ollut lähelläkään vierimistä. — Häh?
Saat nolla pistettä. Mutta arvostan, —
että rakensit menopeliin pyörät myös ylöspäin.
Jos se kippaa, se jatkaa matkaa.
Mietin, mitä siinä tapahtuu, jos se pyörii.
Se oli "peamobile".
Mikä? — Peamobile.
Kerro vielä, mikä se on.
Se on hernemobiili.
Aa, niin herne. — Pohditaan hetki ja pidetään tauko.
Tervetuloa takaisin! Ennen katkoa nähtiin, —
kun Jenni ja Roni pökkivät ja liu"uttivat hernettä.
Seuraavaksi Jukan ja Jannen herneshow.
"Aika alkaa nyt."
Vierittää? Eli siis ei saa heittää.
Eikös tämä näin mene?
Tästähän sä mittaat.
Otan tästä yhden pyöräytyksen.
Perhana, meni ulos.
Ei. Pitäisi saada tämä enemmän kouruun.
Aika loppuun pääsin, jos sieltä mitataan. Voin tuoda tämän.
Kohta näet. Sitten...
Kuperkeikkoihin aika hyvä.
Otetaan uusiksi.
Ei tuosta ole mitään apua.
Sehän vierii. Vieritän koko ajan.
Älä vaan lähde pois. Älä.
Jes! Katsokaa nyt.
(Pilvi:) Viisitoista sekuntia.
Täällä on!
Jätän sen siihen. Oon liian lähellä. Noin.
Aika. — Jes! Wuu!
Tuo oli hyvä! Teit siitä kourun.
Onneksi olkoon! Ajattelu oli jo boksin ulkopuolella.
Entä tulokset?
Jannen mattokourulla herne vieri kymmenen metriä, 42 senttiä.
Jukan ensimmäinen suoritus oli 32 senttimetriä.
Sitten Jukka laittoi herneen suuhun ja heitti kuperkeikkaa —
koko maton pituudelta, mutta vierikö herne matolla?
Se on mun päätös. Vähän kuin mietittäisiin, —
jos herne vierii matolla, eikä kukaan näe, kuuluuko siitä ääni?
Ei käy. Kuperkeikkoja ei lasketa.
Suurmestari, pyöritin sitä suussa. Haluan tuplapisteet.
Eli se pyöri suussa noin kaksi senttimetriä.
Voiko Jukan kieltä kutsua punaiseksi matoksi?
Se on ruskea kuin punainen matto gaalaillan jälkeen.
Jäljellä on Mikon suoritus. — (Pilvi:) Katsotaan se.
"Aika alkaa nyt."
Periaatteessa...
jos oon tosi näsäviisas ja nokkela, —
se lähtee tästä.
Näin.
Sitten vieritään. Vieritetään...
Niin, järkeä saa käyttää. — Bam bam bam.
Ehkä tämä hylätään, mutta tämä on mun ratkaisuni.
No niin. Siinä oli sinun suorituksesi. — Tällä kertaa.
Kiitos! — Kiitos!
Mun on pakko sanoa, että Mikko on tuonut tehtäviin —
toisenlaisen, älykkäämmän lähestymistavan.
En halua sanoa nimiä, mutta Mikon suoritukset —
saa muut näyttämään aika kömpelöiltä.
Mikä oli tulos? — Tulos oli 24 metriä ja 90 senttiä.
Suoritus lähti ohjeiden mukaan punaisen köyden takaa.
(Jenni:) Ihan järjetöntä. — Loistava ratkaisu, viisi pistettä.
Janne neljä, Roni kolme, —
Jukka kaksi ja Jenni... Saat nyt yhden.
Kiitos. — Vahva yritys.
(Jenni:) Peamobile! — (Mikko:) Se tuli jäädäkseen.
(Jenni:) Yhden pisteen peamobile. — Meinasi mennä nollille.
Annoin yhden pisteen peamobilesta.
Pilvi, mikä on kokonaispistetilanne?
Ennen finaalitehtävää johdossa on Mikko.
On finaalitehtävän aika, rakkaat ystävät. Valmistautukaa.
Mikko, ole hyvä ja lue tehtävä.
"Kukin saa oman kategorian ja kymmenen sekuntia —
luetella kategorian asioita."
"Kilpailijoiden tulee ennustaa ennen kategoriaa, —
montako oikeaa vastausta he saavat.
Se voittaa, joka ennustaa oikein korkeimman luvun.
Kirjoittakaa arvionne.
(Pilvi:) Numeroilla siis.
Aloitetaan Jannesta.
Mikä on sun luku? — Kahdeksan.
Kahdeksan. (Janne rykii.)
Aika alkaa... — Odota.
Janne, aikaa on kymmenen sekuntia.
Aika alkaa, kun mainitsen kategorian.
Ootko valmis? — Olen.
Soittimia. — Kitara, rummut, tuuba, huilu.
Viulu, nokkahuilu, banjo.
Kosketinsoittimet, tuo...
(Pilvi:) Aika. — Paljonko?
Se selviää myöhemmin. — (Jenni:) Jännää!
Tarkistetaan kuvanauhalta. Suoritus oli aika hyvä. Mikko.
Kahdeksan!
Kahdeksan. Eli aika alkaa, kymmenen sekuntia, —
kun sanon kategorian.
Mikko, kategoria on eläimiä.
Koira, kissa, leijona, tiikeri, —
leopardi, lintu, kala, —
lehmä, vasikk... härkä, vasikka, leppäkerttu... — (Pilvi:) Aika!
(Pilvi:) Lehmä, vasikka, sonni.
Lehmä, vasikka, sonni ja vielä leppäkerttu.
Oli pakko vetää sukulaiset mukaan.
Mitä tapahtuu aivoille? — Aivan.
Se nähdään kohta. Annan Ronille tehtävän.
Näytä sun numero. — Laitoin saman minkä sain filosofiasta.
(Mikko:) Oho! — (Jaakko:) Kymmenen.
Kymmenen sekuntia. Sana per sekunti.
Sun kategoria on vaatekappaleet.
Kengät, housut, sukat, paita...
Mikä tämä on? Aurinkolasit. Sukan sanoin. Hanskat.
Pipo...
Aika! — Collegepaita.
(Jenni nauraa:) Mitä? Mitä? "Mikä tämä edes on?"
En tiedä, missä just kävin.
(Jenni:) "Mikä tämä on?"
Oon ekaa kertaa telkkarissa. Mut puettiin. — Mikä tämä on?
Hurmaava suoritus.
Opittiin, että Ronilla ei oo kalsareita.
Älä viitsi, näitkö jostain?
(Jaakko:) Jukka, kahdeksan. — Joo.
Sun kategoria, josta aika alkaa, on...
Urheilulajeja. — Pesäpallo, paini, nyrkkeily.
Potkunyrkkeily, juoksu, jääkiekko, jalkapallo, koripallo.
Se riittää. — Aika.
(Roni:) Aikaa jäi.
Jenni, näytä sun numero.
Kuusi. (Muut nauravat.)
Mennään tämä joka tapauksessa.
Teen poikkeuksen. Saat muuttaa numeroa.
Yhdeksän.
Selvä. — Hyvä, Jenni!
Se on yhdeksän. Yhdeksän? — Joo.
Aika alkaa, kun sanon kategorian.
Automerkkejä. — Volvo, Saab, Lada.
Öö, Mersu, ää, Tesla...
Ää! Öyy... Toyota. — (Pilvi:) Aika.
Mä sain kuusi!
Höyyy... Hyundai. — Se oli tulossa sieltä.
Hienoja suorituksia!
Pilvi, kuka onnistui parhaiten?
Korkeimman veikkauksen lunastivat —
Mikko, Janne, Jukka.
(Roni:) Hyvä, te. — Nyt uskaltaa lähteä vähän.
Teille kaikille viisi pistettä. Roni ja Jenni, nolla pistettä.
Vielä on selvittämättä, kuka sai eniten pisteitä illan kilpailussa.
Tehtävien jälkeen eniten pisteitä keräsi...
Mikko.
Jaakko:) Onneksi olkoon! Voit hyväillä tärkeitä asiakirjoja.
Suurkiitos kilpailijoille ja kotikatsomoille.
Tämä oli Suurmestari.
Tekstitys: Jenni Rajala www.sdimedia.com