Hej, och välkomna allesammans!
Jag heter Greg Davies.
Vi är snart halvvägs genom en otrolig tävling–
–om det här fantastiska priset.
Det är mer än bara en trofé – det är ett livsmål.
Vilka är då individerna–
–som desperat vill ta hem det? Det ska jag säga.
Hugh Dennis!
Joe Lycett!
Lolly Adefope!
Mel Giedroyc!
Noel Fielding!
Och titta vem som dragit fram sin sittplats – det är lille Alex Horne!
Avsnitt fyra, Alex – trivs du?
–Jag känner mig trygg. –Trygg?
Jag sitter jämte dig och du är stark.
–Jag är en stor kille. –Jag är även väl förberedd...
...och jag bär benskydd, fall i fall.
Vilken är dagens priskategori?
I dag har vi bett dem ta med sig–
–de mest oväntade bilderna på dem själva.
–Oväntade? –Du ska avgöra...
...vilken som är mest oväntad.
Vinnaren av det plockar hem poäng.
Den som vinner i dagens program, vinner även fem oväntade bilder.
–Det är strålande. –Det är motiverande, eller hur?
Vi börjar med Joe – vad har du för foto?
Det är jag, barbröstad i en hängmatta–
–och mitt ryggfett har pressats genom...
Det är underbart!
Har du några fler frågor?
Det har jag verkligen inte.
Jag är överraskad och förskräckt.
Det är en bra början.
Värt att notera: det här är det fjärde programmet–
–och i priskategorin har Hugh förlorat varenda en.
Alla hans bidrag har visat sig vara skit.
Vi får hoppas att han höjer sin standard i kväll.
Det är inte direkt en oväntad bild på mig–
–utan det är hur jag använder det som är oväntat.
När jag går på stan säger folk:
"Titta, där är Hugh Dennis."
Men nuförtiden tar jag på den här... så tror ingen att det är jag.
Varför i helvete skulle Hugh Dennis ha på sig...
Den enda det inte kan vara under masken är Hugh Dennis.
Det gör att jag kan handla i fred, även om jag verkar lite skum.
Mår du bra?
Vad har du för foto?
Här har vi den.
Du ser pervers ut!
Det är "Frukosten i det gröna" som målades av Manet 1862.
1862!
Jag önskar att vi hade en bild på Manet, för du är rätt lik.
Ja, så har det sagts...av dig nyss.
–Oväntad, Greg? –Det är...
Det här är grejen... Jag blir inte så förvånad–
–över att Mel la in sig själv i den bilden. Det kan man fundera över.
Noel – vad har du för foto?
Det är en bild på mig i form av jungfru Maria.
–Det är från Boosh, gissningsvis. –Ja, jag ser lite ut som Lady Di.
Otroligt vacker. – Lolly.
Lustigt att du nämnde Lady Di – jag har ett foto av mig som Lady Di.
Det är fantastiskt.
Det är det verkligen!
Det anspelade på att folk görs mörkare för filmer.
Det är en konspirationsteori om Lady Di–
–som vi inte har hört innan.
–Exakt! –Att hon var en svart kvinna.
–Du måste bestämma dig. –Jag sätter inte Hugh sist...
...för att...
Herregud, det är så...
Jag tror att Hugh kommer sist.
Det är skräp – rent skräp!
Jag beklagar, Desky!
Det är inte förvånande att Noel är med i Boosh.
Noel hamnar på fjärde plats.
–Tredje. –Tredje...
Vad var det?!
Dubbeldenim i en målning.
Det är inte dubbeldenim. Det är det inte!
Det är en overall.
I så fall hamnar du på första plats!
På andra plats har vi kasslern där borta.
Okej. Och förstaplatsen?
På första plats kommer så klart... Goda nyheter – Diana lever.
Lolly Adefope.
Vi skyndar vidare. Vad står på tur?
Vi når förhoppningsvis högt–
–och blir våta. Ja, din favorit.
Hej. Vänta lite.
–Hej. –Hej, Lolly.
Fantastiskt! Det är så bra.
Solen är jävligt ljus.
Hur fixar man fokus? Nej... Kan fortfarande inte läsa det.
"Gör det..."
"Gör det högsta plasket."
Det är det sämsta teleskopet jag någonsin har sett.
Det blir samma storlek som något som är långt borta.
"Gör det högsta plasket."
"Du har 15 minuter och ett försök på dig."
"Innan du börjar, måste du säga vem du tror vinner."
"Den som gissar rätt vinnare får fem extrapoäng."
"Tiden börjar när Alex visslar."
Vem tror du plaskar högst?
Jag tror att det blir jag.
–Det är antingen Lolly eller Hugh. –Är det?
–Vem tror du plaskar högst? –Jag.
–Lolly Adefope? –Ja.
–Vem tror du plaskar högst? –Mel.
Jag är osäker på Noel.
Jag vill gärna tro att det blir jag.
"Högsta plasket"... "15 minuter"... Jag vet inte ens vad det betyder.
Det var väl sorgligt?
De frågade, och jag sa "Mel".
De frågade henne, och hon sa: "Inte Noel".
Inte Noel...
Han bär ofta fjädrar och liknande–
–och jag föreställde mig ett plask och något dränkt fjädrigt...
–Kråka. –...och det oroar mig.
"Jag kan säga vem det inte blir:"
"Tönten som klär sig som en kråka."
Irriterade teleskopet dig, Hugh?
Jag såg inget genom det–
–vilket annars känns som en grundläggande funktion.
Alla av er bör få veta att ingen bad er använda det.
De hade ett försök var, men fick lov att testa utrustningen.
–De fick alltså flera testplask? –Ja, det stämmer.
Vi börjar med männen.
Lycka till.
–Jag ska till skjulet. –Okej.
Det blir bra...
Vem blir kissnödig?
Det blev rätt högt.
–Ja? –Ja.
–Jag är redo! –Är du?
Kan jag använda hammaren på snöret? Jag behöver en lodlinje.
–Redo? –Ja.
Sådär ja. Vackert.
Se upp – jag har ett bowlingklot.
–Okej. –Tack.
Är du redo?
–Ett försök, Hugh. –Lycka till.
Skit också.
Det var fint att se dig bli genomblöt.
Jag tänkte inte på det.
Rolig lek, eller hur?
Man kastar ett bowlingklot i en vattenhink – och ut flyger det!
Ni måste se när Hugh gör det.
Han gjorde samma sak som min pappa.
Det vill säga att släppa ner ett lod för att få det exakt.
Det gör alla pappor innan de missar hinkjäveln.
Helt och hållet!
Jag ville ta mig högre upp, men blev tillsagd att stanna för...
För att du är 55 år.
Joe, du var smart nog att lyfta hinken för att få mer höjd...
–...och det gjorde Noel också. –Du nådde 188 cm.
–Det är så lång jag är! –Det är din längd...
...men Hugh fick 45 cm – samma som vid hans födsel.
Jag fick att byta till meter för att mäta Noels – 5,10 meter.
Herregud.
Ursäkta att jag avbryter på ett sådant frustrerande vis–
–men det är dags för en reklampaus. Vi ses om massor av sekunder.
DEL 2
Välkomna tillbaka! Roligt att se er igen!
Vi är halvvägs igenom en uppgift. Alex – friska upp våra minnen.
De ska skapa det högsta plasket och killarna har lyckats olika bra.
–Noel har lyckats bäst med vätan. –...bäst med vätan.
Låt oss se hur det gick för Mel och Lolly.
Jag ska hämta stege och slang.
Okej – slangis, tack.
–Slangis? –Slangis upp för tornet.
Tack, raring.
Titta på höjden! Det kommer att skvätta!
Vänta lite – titta! Det är ett plask mot huset.
Kör!
–Ser du? –Ja.
Så där, ja.
Nu skvätter det. Når vi klockan?
–Ja. –Ja!
–Fungerade det? –Ja.
–Fick du det? –Ja.
–Den kom halvvägs uppför klockan. –Pang.
Tack, Mel.
–Det räcker nu. Tack. –Tack.
Tiden är slut.
Det kändes bra!
–Tror du ännu att Lolly vinner? –Det kan bli bara kvinnor...
Jag vill inte vara självbelåten, men jag är rätt nöjd.
Det är väl ganska högt?
Jag låter min assistent förklara vad ett plask är.
Ett plask är när man får vätska–
–att träffa eller falla på något i form av irreguljära droppar.
Så plasket måste mätas–
–från det att vattnet träffar något och åker i väg?
–Officiellt – ja. –Okej.
–Är du orolig att Lolly sprutade? –Jag tror att Lolly vet.
–Nej, nej, nej. –Lolly sprutade upp i luften...
...och orsakade ett plask från marken.
Då var Lollys plask lägre än Hughs, konstigt nog.
Konstigt nog var det så. Hon tänkte, men inte tillräckligt.
Låt mig ställa en viktig fråga.
Jag fick inte klättra högre upp i tornet–
–men ni hade inget emot att låta Mel spruta vatten vid en elkabel.
Mel sprutade på klockan, godkänner vi det?
Självfallet. Plasket kom från en höjd.
Hon sprutade på klockan – det var 4,5 meter.
Inte lika högt som Noels 5,1 meter.
Vänta – vann kråkan?!
En bokstavlig och moralisk vinst för kråkan.
Alex har summerat poängen för rundan.
De som röstade på sig själva var sämst:
Lolly på femte plats. Fyra blev Hugh.
Joe trea, Mel tvåa.
–Kråkan! –Kråkan!
Hur är ställningen?
Det är väldigt jämnt, bortsett från Hugh.
Tre är i ledningen, sedan kommer Lolly.
Joe, Mel och Noel har sju poäng. Se där.
Det är jämnt!
–Jag är redo för en ny uppgift. –Förlåt, jag tror att min...
Det betyder tydligen...
Det är dags att dansa! Greg...
DET KALLAR JAG RINGSIGNALER
Det är en greenscreen.
DET KALLAR JAG RINGSIGNALER
–Hej. –Hej, Lolly.
Min gamle vän – greenscreenen.
–Det liknar ett stort snookerbord. –Gör det?
Är det...?
Underbart!
"Skapa en dans som du och Alex ska utföra till en av ringsignalerna:"
"Topp", "Vid kusten"...
"Nattuggla", "Lekdags", "Stråla"... "Sencha"?
"Kretsar", "Kristaller".
"Höjning", "Marimba"... "Gitarr–riff"?
"Xylofon".
"Du har 30 minuter på dig. Snyggast dans vinner. Tiden börjar nu."
Vi får ta och lyssna.
Fyra, tre, nu kör vi.
Jag gillar den. Den är fräck. Som "Baby Dinosaurs".
–Vi kommer att hata låtarna sedan. –Ja.
Ja. Så ska det låta!
–Det känns väldigt "Mel". –'96.
Varför var du på bordet?
Sköt dig själv.
–Hur var 1996 för dig? –Fantastiskt.
–Superbra? –Jag minns det knappt.
Alla visselpipor, bandanas... Trance var helt nytt.
Jag tänkte vissla för att återskapa det.
–Var det så? –Ja, förlåt!
Jag trodde att du hindrade mig från att prata!
Om vi bara hade vetat hur lätt det är.
Ska vi se henne rejva? Vi kan börja med henne.
–Låt oss se hennes rejv. –Jag syns olyckligt mycket...
–...i den här, nära slutet. –Är det vår dans?
Ja, vad trodde...?
Vad trodde du?
Det var inte det andra vi gjorde.
Det här är Mels dans.
–Är det Sencha? –Är det Sencha?
Ja.
–Det är Sencha. –Det är Sencha.
Fruktansvärt.
Det vi sökte – Alex håller nog med...
–...var skönheten i "Sencha". –Ja.
Det i konstrast till det smutsiga urbana landskapet–
–i mitten av 90–talet – i ett Storbritannien före rejv.
Ja!
Det var inte "Sencha" – det var "Stråla", annars...
–Var det?! –Ja.
Du läste fel på CD:n.
Det fanns två bakgränder i videon.
Vill ni se Alex bakgränd?
Jag tänker mig att i hans bakgränd dansar Mel och Alex i litet format.
Nu ska vi få höra "Sencha". Trevligt, va?
–Lätt gjort. –Ja. Noel Fielding valde...
..."Sencha". Här är hans dans.
Jag ville fånga musikens fräckhet...
–...därav näbbmusrörelsen. –Aha, det var en näbbmus.
Alex gjorde mer av en hermelin, men det går bra.
Jag vet inte varför vi var i Covent Garden.
Jag minns inte att jag efterfrågade det.
"Jag vill vara en liten näbbmus... i Covent Garden."
Med det avslutar vi den andra delen. Vi ses snart igen.
DEL TRE
Hej, och tack för att ni återvänder!
Innan pausen gjorde de koreografier till ringsignaler. Vem står på tur?
Två av dem valde samma signal, så vi har klippt ihop dem.
De heter Joe Adefope och Lolly Lycett.
Redo?
Alex...!
Det gör inget. Vänskap är sanning och jag tror helhjärtat på dig.
Väldigt fin berättelse.
Jag trodde att misstaget var äkta, men det var en del av koreografin.
–Sedan sa jag att vänskap är sanning. –Vad menar du med det?
Att vänskap är sanning, och sanning är vänskap....
Jag förstår...
Joe, hade du ett budskap att framföra?
Det såg ut som två studsande killar, och sedan kom ett flygplan.
Det är så det ser ut.
Det jag försökte framföra var att vänskap är sanning.
Då är det bara Hugh kvar. Så här gick det.
Vi gillar att ha roligt i programmet–
–och det är tänkt att vara lättsamt.
Men jag är medveten om att när någon lägger tid på något–
–och blottar sig själv kreativt, måste man vara varsam.
Men, den här gången – uruselt!
Vad...?!
Nej!
Rakt ner på sistaplatsen.
Jag placerade Joe på fjärdeplatsen på grund av–
–Lollys prat om att vänskap är sanning.
–Hon ansträngde sig i alla fall. –Det gjorde jag.
Det blir en delad förstaplats för de där två.
–Det blir en delad förstaplats. –Du bestämmer.
Okej – nästa uppgift.
Den här innefattar toalettpapper. Nu kör vi.
Titta – ett "T" och ett "M" som är gjort av toalettpapper.
–Du kan gilla det. –Tack.
Det är en kraftfull bild.
Underbart!
"Gör ett porträtt av en kändis... med hjälp av toalettpapper."
"Det finns en kamera ovanför dig."
"Mattan under dig är din målarduk."
"Bästa porträtt vinner. Du har 20 minuter."
Och...
"Tiden börjar nu."
Det är alltså som ett stort barnpyssel?
Är du konstnärlig, Joe?
På sätt och vis. Men jag har aldrig använt sådant här.
Jag får nog välja en kändis först.
Jag ska fundera på det en stund.
Jag funderar på någon som har tydliga drag–
–och som blir lätt att skapa av toalettpapper.
Klar.
–Är du nöjd? –Jag tror det.
Det lär bli ganska likt.
Okej.
–Är du konstnärlig? –Nej.
Låt oss se Lolly Adefopes.
Försök att lista ut vem det är.
Utan pratbubblan: Gandhi.
Men du utesluter honom på grund av den?
–Vad står det? –"Accio".
–Accio. –Accio...?
Jag är inte säker, men antar att det handlar om den–
–En trollformel. –...vidrige Harry Potter.
Det är en fin bild, men jag vet inte hur likt det är Harry Potter.
Vi kan titta på Hugh Dennis bild.
–Gissa vem det är. –Den är bra!
Det är trevligt att få omnämna Hugh i positiva ordalag.
–Tack. –Det är vackert.
–Jättefin. –Ja.
Beroende på vem det föreställer, kan du vara tillbaka i leken.
Jag tror att det är Hugh Grant.
En ledtråd är att du gick för att hämta en fempundssedel.
–Det är drottningen. –Det är konstigt nog det.
Det ser ut som en man.
Det är fantastiskt hur lätt en vinst kan övergå till en förlust.
–Vems tur? –Noel.
Det ser ut som ett självporträtt.
Jag älskar den.
Joe Lycett gjorde den här.
–Låt oss se. –Här är den.
JAG HETER PAM.
–Det är en ledtråd, Greg. –Ja.
Är det Pam?
Pam...la Anderson.
Nej, nej.
Jag vet vem det är. Det är Pat... Pat!
Det är skådespelerskan som spelar Pat Butcher.
Det är Pam St Clement.
Det är Pam St Clement! Bra igenkänt.
–Här är Mels försök. –Det är inte bra...
Det är svårgissat.
–John Lennon. –Nej.
–Är det Gud? –Nej.
Vill du testa Guds son – Jesus?
–Ja. –Nej.
–Minns du vem? –Kris Kristofferson.
Nej, nej, nej! Du sa att det var Barry Gibb!
Det är Kris Kristofferson!
Ska vi se alla fem tillsammans?
Hugh hade utan tvekan vunnit – om det hade liknat drottningen–
–eller i alla fall hade sett ut som en kvinna.
Den hamnar på tredje plats.
Noel kommer på första plats, Pam St Clement på andra–
–och Gandhi och Barry Gibb/Kris Kristofferson delar på sistaplatsen.
Då blir det så.
Vinnaren är Noel Fielding!
Vi skyndar vidare. Vad står på tur?
Det är som gymnastik, men med en uppgift.
En gym–uppgift... En "gymnagift"...
–Det är en hopp...häst. –Ja, det är det.
En sprattelgubbe, för de gör väl så här?
Moskva, 1980. Väldigt bra på den gamla...
Vad är det? Är det stavhopp? Nej, det är en häst.
"Gör något fantastiskt med bygelhästen."
"Du har tio minuter på dig. Det börjar när du blinkar."
Nej, du... Nej.
"När du blinkar."
Jag kanske aldrig blinkar?
Tänk så hade jag gjort så här i fyra timmar.
Jag är en orm – mina ögonlock är genomskinliga.
Okej...
–Blinkade du? Japp. –Ja...
–Jag blinkade nog. –Ja, lite grann.
–Då går vi igen. –Vi går...
"Tiden börjar när du blinkar."
–Du blinkade direkt, Mel. –Gjorde jag? Tio minuter kvar.
Vad vill vi att de gör? Påminn mig.
–Något fantastiskt med en bygelhäst. –Fantastiskt...
Vi börjar med atleterna Hugh och Lolly!
Sisådärja!
Är du nöjd?
Jag gillar det helt enkelt.
–Jag fortsätter gärna. –Två minuter kvar...
–...om du vill testa igen. –Ja.
Vi kör på en mindre nu.
–Jag är klar. –Okej.
Jag tycker att det var fantastiskt.
Elva hopp på tio minuter.
Jag kunde inte avsluta stående. Hade jag gjort det på betong...
Men jag fick inte på grund av någon säkerhetspolicy!
–Lolly. –Ja.
Som kontext: Hon tittade på ett klipp av London–OS 2012...
–...innan hon gjorde det här. –Gjorde du seriöst det?
Okej.
Låt mig lägga fram en hypotes:
Om du hade ställt dig bredvid bygelhästen och inte gjort något–
–hade det varit mer fantastiskt.
–Joe valde en annan approach. –Gjorde han?
–Vad är det? –En tennisracket.
Vad ska det föreställa?
Ingen aning.
Aha!
En hederlig hästkuk.
Nu är det klart.
Det är ett modernt konstverk över en sorglig scen.
Hästen reds hit av en gammal man–
–som har gått för att hämta något–
–men han glömde sitt gåstativ och dog.
Det är en allegori över samtiden.
Ska jag gå nu?
Jag antar det.
Varför har hästen gummistövlar?
–För att det är blött ute. –Okej.
Jag blev rörd av historien om den gamle mannen.
–Jag undrar bara... –Den är rörande.
...om inte det sorgliga i berättelsen kanske minskade en aning–
–på grund av den konstiga gummistövelbärande–
–tennisracketkukade kon...hästen?
–Det tillför bara mer skönhet. –Hur då?
Skönheten går om intet om jag sätter ord på det.
Vi ska ta farväl av del tre.
Nu är det del fyra som gäller. Vi ses där om en stund.
DEL FYRA
Välkomna till del fyra! Vad är på gång?
De skulle göra något fantastiskt med bygelhästen.
Lolly och Hugh valde en atletisk approach. Joe gjorde något...annat.
Vi ska nu få se... Byg–Mel Gedroyc...
Alltså Byg–Mel Gedroyc – en liten ordvits.
–Det var tidsslöseri. –Nu kör vi.
–Vart tog den vägen?! –Det avslöjar jag inte.
Det är ganska "Las Vegas"...
Med hjälp av filmtrick fick du en bygelhäst att försvinna.
–Jag tyckte om det. –Ursäkta mig. Filmtrick?
–Ja... –Har du sett bygelhästen efteråt?
–Har någon sett den? –Nej, den är borta.
–Har du sett den i huset? –Jag var där och såg den bäras bort.
Du är inte längre välkommen i magikretsar.
Vår sista bygelhäst–utövare är mr Noel Fielding.
Kläderna är toppen.
Troligen var det ett filmtrick, eller bar de dit dig?
–Nej, det var faktiskt magi. –Riktigt bra.
–Och det var inte mitt...? –Han gjorde så här...
...klädd som en rysk bondkvinna och då blev...
Jag förvandlades tillbaka från bygelhäst.
Du får avgöra det här, Greg.
Självfallet hamnar Lolly sist.
–Kom igen. –Sedan hamnar hästis...
Hästis och den ryska bondkvinnan delar på platsen efter det.
Delad tredjeplats.
Sedan hamnar det absolut bästa framträdandet på delad förstaplats–
–men sympatirösten som Hugh fick för sina hopp.
Så en poäng till Lolly, tre till Joe och Noel...
–...och sedan fem till Mel och Hugh. –Korrekt.
Okej!
Hur är poängställningen?
Det är rätt jämnt i toppen mellan Mel och Noel.
Så där.
Det återstår en sak.
Vänligen ta er till scenen för slutuppgiften.
Låt oss se vad ni ska göra.
Noel – kan du läsa upp den här veckans slutuppgift?
–Varsågod, Noel. –Tack.
Bygg högst torn med hjälp av rören. Ni har 100 sekunder på er.
Bygg högst torn. Vi mäter dem från basen till toppen av tornet.
–Japp. –Lycka till. Tiden börjar...
Var uppmärksamma.
En nervkittlande start.
–Går det bra? –Jag tror det.
En minut återstår.
Hur går det?
Nedifrån och upp till bordets ovansida.
Jaja.
Lolly bygger högre.
Kom igen. Det återstår 20 sekunder.
Kom igen, Hugh!
Två sekunder återstår!
–Okej. –Okej.
Fan!
Vi verkar ha tre här, tre hos Mel – på längden.
Du får välja mellan dem.
Nej, de sitter ihop...
–...då de står på grejen, förstår du. –Nej, det är de inte.
Nej, varenda atom i...
Vi har flera alternativ hos Lolly. Ska vi ta Stonehenge eller hästkuken?
–Den högsta... –Två, två, tre...
Mel och Hugh har tre och de andra har två.
Då så!
Vält dem, så ska vi ta en titt på slutpoängen.
Det var väl en imponerande tornuppgift?
På sätt och vis. Det är nog vår mest försiktiga uppgift någonsin.
En försiktig kamp.
På delad tredjeplats har vi Noel, Lolly och Joe. På delad förstaplats–
–har vi Hugh och Mel.
Låt mig dra säsongspoängen. Vi har nu nått precis halvvägs–
–och poängen är vitt skilda.
Hugh och Lolly är på ena sidan och Noel–
–är långt därifrån med sina 78 poäng.
Fyra program kvar. Inget är avgjort–
–men det är bra. Låt oss fira kvällens vinnare.
Rören gjorde så att Noel besegrades i sista sekund av Mel Giedroyc–
–vilket vi ser här.
Det är hennes andra säsongsseger.
Vinnaren av kvällens program är Mel.
Gå och hämta dina priser!
Vad har vi lärt oss i dag? Att vänskap är sanning–
–och att hästar kan ha racket i stället för en kuk–
–samt att vissa bondkvinnor visar sig vara Noel Fielding.
Det var avsnitt fyra av "Taskmaster".
Bra jobbat, Mel! På återseende!