Nej!
En massa soppa.
Välkomna till "Taskmaster"–
–med trofémodellen och den ödmjuke tyrannen Greg Davies. Hej!
Vi inleder det femte avsnittet och presenterar de galopperande jättarna:
De är James Acaster.
Jessica Knappett.
Kerry Godliman.
Phil Wang och Rhod Gilbert.
Den som sitter bredvid mig är ett nervvrak, men han är min.
Vem är det?
Det är lille Alex Horne.
Skulle vi kunna leka "Sanning eller konsekvens"?
Ja, absolut.
–Sanning... –Sanning eller konsekvens?
–Nej, jag... –Jo.
–Sanning. –Okej.
Ät det här hundkexet eller välj konsekvensen.
–Konsekvens. –Ät då hundkexet.
Hela.
Åh, nej!
Ditt skägg kommer att glänsa efteråt.
Sluttramsat. Vi har ett avsnitt att inleda.
Det är dags för prisuppgiften.
De har tagit med den sämsta presenten från en namngiven släkting.
Fascinerande reaktion.
Den med flest poäng får de sämsta presenterna.
Det är som en dålig födelsedag, men bra.
Dåliga presenter.
Vad har du tagit med, Rhod?
En present som min namngivna fru Sian gav till mig.
Du kommer att gilla den, mr Davies.
Jag gillar den. Jag köpte den till Rhods fru.
Ja, det gjorde han.
Jag gav den till henne för två veckor sen. Vilken fräckhet!
–Han hon gett den till dig? –Ja. Skulle hon behålla den?
Den kan få sin tredje ägare på lika många veckor.
Jag kommer väl att få tillbaka den i nåt skede.
Vidrigt. Så bra.
Jessica?
Jag har valt den här skrädderimardrömmen från min mamma.
Jag var 14 när jag fick den.
Vad händer när man har långa handskar och en fjäderboa på diskot?
Det är ingen som fingrar på en.
Man ser sin kompis Nel hångla med killen som man ville hångla med.
Men var är Nel nu, då?
–Nel är lycklig? –Är hon?
Det är en ganska hemsk present. Jag är ledsen att det gick dåligt.
–James? –Min fru Nel...
Nej, det här är...
Den här presenten fick jag av min femårige brorson.
Han gjorde en kalender till mig.
För varje månad hittade han på ett skämt. Han vet att jag är komiker.
–Han ritade en teckning till. –Det låter förtjusande.
Det låter helt bedårande.
Gillar du när folk ger dig material?
Så ser det ut. Där har vi april.
"Den ena broccolin sa till den andra: 'Du stinker. Du har bajs i fejset.'"
–Det är ett bra skämt. –Det är strålande.
Det är fortfarande förtjusande och du är väldigt grym.
Vill du säga nåt till honom?
Jag gillar honom, ärligt talat.
Vad har du tagit med, Kerry?
Det är yin och yang–örhängen med drömfångartema.
–Här har vi dem. –Jättefina.
Vem köpte dem?
Mamma gav dem till mig. Hennes kompis gjorde dem.
Att kombinera yin och yang med drömfångaren är enastående.
Är man en hippiedam är yin och yang och en drömfångare det ultimata.
Man vill ha balans med yin och yang och fånga drömmarna.
De är vidriga.
Phil?
Jag får inte många presenter från närstående, apropå inget.
Jag är praktiskt lagd. Jag ber om tjänster.
Jag ber om ett band till klockan eller skatteinbetalningar.
Nånting användbart.
Så jag bad min syster som heter Aimee–
–att ge mig använt toapapper.
Där har vi den.
Ingen har en sämre present är skitigt toapapper.
–Bad du henne om det? –Ja.
Jag är här för att vinna. Inte skaffa vänner.
Men får man det som man ber om är det den perfekta presenten.
Hallå där!
Han har en poäng, Phil.
–Jag har fattat beslut. –Sista plats?
Det är ingen riktig present. En poäng till Phil Wang.
Han har tur som får två poäng–
–för jag tyckte att den kalendern var helt förtjusande.
Det tyckte jag också.
Jag älskar den kalendern. Sug i dig det.
Jag noterar det där.
Vi borrar in oss i vad "det" är senare, utanför sändning.
–Kerry får tre poäng. –Vad bra.
–Rhod får fyra poäng. –Han kommer tvåa.
Och eftersom det är så himla tragiskt–
–med Jessica Knappett i sina långa handskar som blir förbisedd:
Fem poäng till Jessica Knappett.
–Utdragen hämnd. –Du är värd det.
–Vi går vidare. – Alex? –Då så.
Jag ser till att den första uppgiften levererar.
Var är han?
Var är Alex?
"Leverera den här uppgiften till Alex så spektakulärt som möjligt."
"Alex är i sin husvagn."
"Du har en timme på dig."
"Från och med nu."
Inuti en tårta? Nej, det är inte bra. Det är inte så spektakulärt.
Vi kan stoppa den i en tårta.
Vad kallas de? Bertie Bassett?
De som sjunger och dansar. Busby Berkeley, inte Bertie Bassett.
Det blir nog spektakulärt.
Då så...
Kerry får dubbla poäng om hon klär ut sig till Bertie Bassett.
–Ska vi börja med Kerry? –Ja.
Här kommer Kerry God–delivery–man.
–Alex! –Ja?
Kom ut. Ett, två, tre, fyra...
Trumvirvel!
–Ha tålamod. –Får jag kika?
Titta uppåt, Alex. Och...ta–da!
–Hur länge ska de hålla på? –Tja...
–Vi låter dem hålla på. –Låt gå. Tack ska du ha.
Jag bad dem dansa.
Så här långt har Kerry krossat allt motstånd.
Hon har varit strålande, men jag vill vara ärlig...
Det där var skit.
–På så många plan. –Säger du det?
På vilka plan?
Jag nämner anledningarna slumpmässigt, men låten...
Men du kommer att minnas den. Eller hur?
Okej då. Dra åt helvete.
Men det där kommer att bli svårslaget.
Det var slutet på första delen. Hej så länge.
Hejsan. Vi är tillbaka.
Jag är munter. – Är du det?
Jag är mickad för ljudets skull. – Hallå, hör ni mig?
–Innan pausen... –Alex skämt är väldigt irriterande.
Jag satt i husvagnen–
–och förväntade mig en spektakulär leverans av uppgiften.
Phil Wang står på tur...
...efter mannen som vi ska titta på nu – Rhod Gilbert.
–Hej. Alex. –Ja?
Lyssna noga. I den här tunnan har jag handskar.
–Ska jag ta på dem? –Skyddsglasögon, hjälm.
Och en toapappersrulle om det skulle gå snett.
Den här fungerar som sköld.
Kliv ner i tunnan och ta dig så fort du kan till den änden av husvagnen.
–Ner med dig. –Ja. Ner.
Gör dig redo för att ta emot uppgiften.
Tack, Rhod.
Jag är i tunnan.
Skölden är uppe. Jag tror att jag är redo.
Fasiken.
Repris
Tack, Rhod. Du gjorde hål i min husvagn.
Jag är ledsen. Det gick rätt igenom till andra sidan.
Tack, Rhod.
–Då så. –Herregud!
Hade du missat hade spjutet hamnat fel och haft ihjäl Alex.
Jag var fullkomligt livrädd.
Det förvånade mig att produktionen tillät det.
Skyddsglasögonen hade inte gjort stor skillnad.
Det säger nåt. En sånt raseri som en vän känner.
Alex liv var verkligen i fara, mitt hjärta bankade–
–men jag funderar ändå på hur usel Kerry var.
Vem får vi se nu?
Härnäst blir det en castare...
James A... James Acaster.
Musik, tack.
–Hejsan. –Kom ut.
Fyrverkerier, tack.
Brevbäraren, tack.
Richard Osman.
–Är du klar? –Ja.
Fyrverkerier, jultomten.
–Varför gör han så? –Jul.
Vi stökar över det. Du verkar arg.
–Jag är rasande. –Varför?
Jag bad om fyrverkerier men fick inga.
Det är killen som dansade för mig. Han dansar bättre för honom.
Varför fick Kerry inga fyrverkerier?
Hon bad om dem i slutet och det fanns ingen tid.
Han bad om dem direkt. Han filmades 2 november.
Det låter rimligt. Det var innehållsrikt.
–Fyrverkerier. Lätta att skaffa. –En skägglös jultomte.
Han dansade jättebra. Vissa ber honom ohövligt att dansa.
Det är lättare att anlita Richard Osman än nån med skägg.
–Bra. – Vilka återstår? –Jess och Phil.
Vi ska absolut inte titta på Phil först. Vi tittar på Jess.
Alex! Kom ut nu!
Så härligt.
–Vem är det? –Det är en pytteliten Alex Horne.
Jag tyckte om det.
Det såg inte lika spektakulärt ut på teve som i mitt huvud.
Det blir det första spektakulära som får tyst på en publik.
Du kunde ju ha sjungit under tiden.
Det hade nog inte blivit bättre, det såg vi på din uppgift.
Spektakulär innebär nåt vackert på ett iögonfallande sätt.
Jag bad om en jäkla varmluftsballong men jag fick ingen!
Jag fick en, men använde den inte.
–Vi tittar på en till. –Den siste är Phil Wang.
–Ja tack. –Här kommer Phil.
Hej, Alex. Jag är den amerikanska kändisen Taylor Swift.
Tack, Taylor.
Det står: "Dra åt helvete, James Acaster."
Varför?
När vi började filma trodde jag att James och jag skulle bli rivaler.
Sen glömde jag bort det.
–Är Taylor Swift en ikon för dig? –En stor, känd celebritet.
–Han lyckades anlita Osman. –Jag trodde...
–Var det inte...? –Det kanske var Taylor Swift.
Magkänslan säger att det var en obetydlig medlem av produktionen–
–som kommer från norra England.
–Vill du sätta poäng, Greg. –Ja, det vill jag.
En poäng till Kerry – hemskt. Två till Phil – helgalet.
Tre poäng till Jess – vackert och lugnt.
Fyra poäng till Rhod – otroligt oroväckande arg.
Andra plats. Vem vinner?
Det är så mycket som händer. Det är Acaster.
Då så. Fem poäng till James Acaster.
Visa poängställningen, Alex.
Det är spännande. Phil... ligger långt efter med tre poäng.
Jess och Rhod leder på åtta poäng.
Ja, så ligger det till.
Så bra. Hosta upp en till.
Det här är en aning annorlunda.
Oj.
–Hej, Jess. –Hej.
–Hej, Alex. –Hej, Phil.
–Hej, Rhod. –Hej.
Hej, James.
"Gör så många vita cirklar som möjligt på måltavlan."
"Du måste stå bakom det här repet."
"Flytta inte på repet eller måltavlan."
–"Du har fem minuter på dig." –"Fem minuter."
"Du har 20 minuter på dig från och med nu."
Va?
Jag skulle göra cirklar under en lång tid.
Alla andra fick fem minuter på sig, men Phil 20. Varför?
Det är de fyra mot Phil. De är ett lag. Phil är ensam.
Phil, du kan göra upp en plan och har längre tid på dig.
Det känns som ett skrivfel som du försöker släta ut.
Det var det. Tänk att del två redan är slut.
Men det återstår två delar.
Välkomna, välkomna. Till och med dumbommarna är välkomna.
Det här är "Taskmaster". Det måste ha vankats en uppgift.
Uppgiften är att försöka göra cirklar från ett långt avstånd.
Men fyra av dem – James, Jess, Kerry och Rhod–
–hade fem minuter var på sig. Wang hade 20.
De fyra inleder – Jessie, Caster och Gilbert O'Godliman. Börja!
Så vi måste hitta nåt att göra vita cirklar med?
Precis.
–De här är vita, men de fastnar inte. –Jag vet inte.
–Definitivt inte. –Nej.
Jag borde nå fram med dem, men de måste tejpas.
Jag klarar inte det här i tid. Skrattretande! Det går inte.
Det går inte.
Skit också.
–Vad har du för plan med den? –Det får du se.
Jag skulle kunna göra vit färg av yoghurt.
–Det här kräver mer tid. –Det är 1,20 kvar.
–De är väl alla små cirklar? –Jadå.
Nu måste jag få till cirklarna.
–Det här tänkte du väl inte på? –Nej.
–Ska man göra det på tid? –Allt står i instruktionerna.
–Jag har bara fem minuter på mig! –Det är 34 sekunder kvar.
Åh, nej! Åh, nej...
Åh, nej! Vad ska jag ta mig till?
–Det där är en cirkel. –Inte nån fulländad.
Ja!
Nej...
–Tack, Jess. –Ja...
–Jag menar, herregud... –Man blir panikslagen.
Är det försent att ändra lag?
Jag trodde att du fick ett sammanbrott när du kastade yoghurt.
Jag skulle göra cirklar i det vita.
Det var fyndigt när du började göra...
Var jag inte bättre än så?
Problemet var att du kastade hinkar på måltavlan.
Vår definition av en cirkel är väl ganska generös?
Den behöver inte vara perfekt.
Det här är deras fyra försök. Du ser nog vilken som är Jess.
Det här fick jag det till – sammanlagt 42.
Kan en enmansenhet klå dem är frågan.
Hur klarade sig Wangen?
–Vad har du, Phil? –Två burkar vispgrädde.
Och två flaskor av vad jag antar är majonnäs.
–Inte så illa. –En cirkel.
–Titta på den där, då. –Den är ganska bra.
Man kanske ska snärta iväg det.
Det var ganska bra men cirkeln var för stor.
Då så...
Jag halkade.
En flaska är tom. Jag tycker att det går ganska bra.
–Nån annan kan inte vara bättre. –Okej.
–Det är en på marken. –Ja, inte på måltavlan.
Kolla in det där.
Titta på alla cirklar.
Det får vara bra så. Nu riskerar jag att sammanfoga cirklarna.
Sju och en halv minut återstår. Ska du göra några till?
–Nej. –Tack, Phil.
Det finns massor av cirklar här.
...29...33.
...36, 37, 38. Jag kommer fram till 38.
–38. –Det fanns fler.
Ja.
Du räknade längre än du gjorde dem.
Men det är inte officiellt.
Jag antog att ni alla skulle räkna dem med en dator.
"Ni alla"?
–Vad hände? –Ni alla.
–Jag vet vad det betyder. –Då så.
Vi alla räknade dem på nytt och vi alla kom också fram till 38.
38?
Det är ganska trist att det gänget ska få fem poäng.
–Speciellt Jess. –Är jag...?
Och att Phil kammar noll.
Och ändå...är det ett faktum.
Det är så landet ligger, ni alla.
Jag beklagar.
–Vad kommer härnäst? –En uppgift med en annan människa.
–Hej, Kerry. –Hej.
–Fin dag. –Det är en hemsk dag.
–Hej. Jag heter Geoff. –Hej, Geoff.
–Hej. Geoff. –Hej, Geoff.
Phil. Trevligt att råkas.
–Jag heter Jess. –Japp.
–Du heter Geoff. –Precis.
Ibland kallar folk mig skämtsamt för Geoff.
–Det är kul eftersom jag är tjej. –Jo, jag har märkt det.
"Muntra upp den före detta p–vakten."
"Du har 20 minuter på dig från och med nu."
Varför behöver du muntras upp?
Jag har en syn på världen generellt som inte är särskilt bra.
Okej. Okej.
Inte nån enkel uppgift.
–Var det svårt? –O, ja.
Först är det de enastående Kerry och Phil som ska försöka.
Vilken är din favoritplats i landet?
Jag har bott i Skottland. I Campbeltown i Argyll.
En massa soppa i Campbeltown.
Nu fattar jag. Den var bra.
–Var det ett skämt? –Ett soppskämt.
Bra gjort.
Klappa händerna när du är riktigt glad
Jag sjöng den med barnbarnen.
–Ska vi dansa? –Jag har dåliga knän.
Okej.
–En av mina favoritbossar... –Bussar?
–Bossar. –Okej.
–Han sa att jag är filisteisk. –Du?
–Japp. –Jag heter Philip Wang.
–Ytterligare ett skämt? –Ja.
Den filisteiske Philip Wang? Är det så du menar?
Är du kittlig, Geoff?
–Du hade inte känt dig bekväm? –Jag är inte kittlig.
–I knäna, då? –Jag har ont i dem.
Förlåt. Det andra knät, då?
–Jag har ont i det också. –Okej.
–Vi har haft roligt. –Visst.
Kolla vad jag kan göra.
–Tack så mycket. –Hej då, Phil.
Jag beklagar det där.
Vad hemskt.
Jag skulle vilja påstå att du irriterade honom, Kerry.
–Vad menar du? –"Är du kittlig?"
"Nej, jag har dåliga knän."
Jag kittlade honom, vi pratade om hans barnbarn, jag sjöng.
Nej, nej. Du sjöng för honom och han sa hånfullt:
"Jag sjunger det här för barnbarnen."
Det var knappast den värsta sången.
Från repertoaren.
–Phil? –Jag gillade Geoffs energi.
Han hade bra smak för skämt.
–Du fick in två träffar tidigt. –Ja.
Och det gick hem hos Geoff, mot alla odds måste jag säga.
–Soppskämtet... –Han gillade det.
Jag hade kunnat slå vad om att det skulle landa platt.
–Vi tittar på andra. –Okej.
Det är de två J:na – Acaster och Knappett.
Vi gör ett rollspel.
–Vad heter du? –Geoff.
Får det vara en semesterresa? Vart skulle du vilja åka?
–Teneriffa. –Okej. Vänta ett slag.
Vi sätter oss i gräset och har det kul.
Gör som jag.
–Ska jag verkligen göra det? –Ja, Geoff.
–Kom igen nu. –Ska jag göra det igen?
Du måste fortsätta tills du börjar skratta på riktigt.
Fortsätt skratta tills du skrattar.
–Det fungerar nog inte. –Åh, Geoff...
Stå där och slut ögonen.
Håll honom i armen som om han är din fru.
Du är på Teneriffa. Visst hör du vattnet?
Ja.
–Vad gör du mer där? –Äter, dricker och har kul.
Slut dina läppar om den här.
–Cider. –Cider?
–Det smakar cider. –Champagne.
–Vad gör du mer på Teneriffa? –Jag brukar ta en tur i bergen.
I bergen?
Nu går du uppför det här berget.
Det är rofyllt. Vi har kommit ifrån det hektiska stadslivet.
Dina dagar som p–vakt är bakom dig. Det är rofyllt.
Du har champagne här om du vill ha.
Du får mig att känna mig en smula ledsen ärligt talat.
Jag ser det. Men det kanske får mig att le.
Blir du glad av att göra andra ledsna?
–Det stämmer i viss mån. –Jag fattar.
Ska vi hålla på med lite rollspel?
–Var är min bil?! –Hos polisen.
–Varför? –Såg du inte handikappskylten?
Jag behöver bilen. Jag ska på fotbollen.
Du får tillbaka den för 125 pund.
–Du njuter av det här. –Japp.
–Vi nådde fram till slut, eller hur? –Ja, det gjorde vi.
Det är läggdags. Luta huvudet mot kudden.
Din fru kan också lägga sig för att sova.
Jag stoppar om er.
Sov så sött.
Tack, James.
Oavsett vad man tycker om det som man såg–
–vad gäller Acasters galenskap–
–så log Geoff på riktigt när han låg till sängs med sin fru.
Det var ett äkta leende.
–Du kom verkligen på lösningen. –Ja.
Du insåg att Geoff gillar att göra andra olyckliga.
Jag sa: "Jag är ledsen för att du har dragit ner mig till din nivå."
Och han gjorde så här...
Ju mer deprimerad du blev desto gladare blev han.
Geoff sa: "Döden påverkar inte de döda." Han log efter det.
–En återstår. –Ja.
–Vill du se Rhod tackla Geoff? –Ja, det vill jag.
"Muntra upp den före detta p–vakten på 20 minuter."
–Gaska upp dig, Geoff. –Visst.
–Hur känns det? –Bra.
Jag har klarat det.
Ja, stoppa tidtagningen.
–Finemang. Tack, Geoff. –Tack.
–Ha det så gott resten av dan. –Tack, Rhod.
Tackar.
Jag trodde att det var på tid.
Jag trodde att det var på tid, men insåg nu att det inte var så.
Nej, det var det inte.
Vad hade du föredragit i en husvagn med mig?
Att jag sagt "gaska upp dig" eller stannat i 20 minuter?
Jag hade föredragit att du hade gått.
–Poäng? –Ja.
Kerry fick Geoff på sämst humör. Hon får en poäng.
Att Rhod lämnade husvagnen gjorde Geoff gladare än innan. Två poäng.
Phil, du öppnade starkt, men han avskydde tumtricket.
Tre är mer än nog.
Jag kan inte skilja på Jess och James. De förtjänar båda fem poäng.
Bådas kroppsspråk är likadant. Vi har två vinnare.
Jess och James – J:na.
Poängställningen, tack.
Phil – jag använder ordet försmäktar – på sex poäng.
Men Jess är 12 poäng före på 18. Hon är i ledningen.
Det är dags för en paus. Vi ses snart.
Hej och välkomna tillbaka till "Taskmaster", del fyra.
Ännu en uppgift, så fort du behagar.
Vi förändrar perspektivet skyndsamt.
–Vad långt det var. –Här är han.
–Hej. –Hej, Kerry och Jess.
–Hej, Rhod. –Hej.
–Hej, Phil. –Hej, Alex.
Hej, James. Är allt väl?
Hälsar du inte, James?
Öppna uppgiften, tack.
–Den är pytteliten. –Ganska liten.
–Har du bra syn? –Herregud.
–Skulle du kunna öppna uppgiften? –Ja.
–Han gör det gärna. –Vad trevligt.
Han har strikta regler i dag.
"Ni ska se så små eller så stora ut som möjligt?"
"Ni har 20 minuter på er från och med nu."
Med kameran?
Gör som ni vill för att se små eller stora ut.
De första vi ska titta på har kortast förväntad livslängd.
Just precis, det är männen.
Varsågoda.
–Hej, James. –Hej, Alex.
–Hur står det till, Rhod? –Hej, Alex.
Phil?
–Phil? –Hej, Alex.
Fi fy fo, Phil!
Fi fy fo... Fi fy fo.
Jag tyckte att det var enastående.
Gissa hur vi gjorde.
Hur gjorde ni?
Jag och Rhod var inte så nära kameran som det verkade.
Vill du se ett lag som har ett jämnt antal revben?
Här kommer Jess och Kerry.
Hej. Jess, fånga.
–Jag gillar ditt armband. –Du får det.
Tack.
Du ska få en jätteanka.
Den är ju pytteliten, Kerry.
–Du ska få en sak. –Vad är det?
Ett litet porträtt av Greg.
Nej, det är för stort. Jess, det är enormt! Jess!
–Är du välbehållen? –Det är ingen fara. Jag älskar det.
Det verkade roligare då.
Vilken teknisk skicklighet.
–Det är jämnt. –Är det?
Verkligen. Jag uppskattade båda filmerna.
–Gjorde du? –Gjorde du?
Jo, inom ramen för mitt kontraktsmässiga åtagande.
Jag dömer till förmån för pojkarna eftersom de såg mindre ut.
–Och Phil såg större ut än flickorna. –Hur många poäng får männen?
Tre poäng till männen och två till kvinnorna.
Då så. Tre för männen, två för kvinnorna.
Var vänliga och lämna platsen, alla fem–
–och gå till scenen för den sista uppgiften.
Det är redan visuellt häpnadsväckande. Vem ska läsa?
Den som bär upp utstyrseln bäst – Jessica Knappett.
"Varje lag måste dingla ett av de här föremålen i galgen."
"Olika lagmedlemmar ska dingla varje gång."
"När ni rört ett föremål måste ni dingla det."
"Ni måste låta det dingla inom 20 sekunder från tidigare dinglare."
"Laget som inte får föremålen att ramla ner vinner."
Det är första laguppgiften i studion.
Det är kvinnor mot män.
–Finns det frågor? –Ja.
Jag förstår inte.
Det står mycket om att dingla.
–Jag går igenom det. –Tack.
Ni kan hämta den enorma ankan och låta den dingla på galgen.
En av männen tar nåt annat och låter det dingla på galgen.
Laget som får galgen att ramla ner förlorar.
–Just precis. –Det är galgrodeo.
–Varför sa du inte det?
Alex, när man har tagit upp en sak får man inte lägga ner den.
–Är det uppfattat? –Ja!
Jag ska övervaka er som en jäkla hök. Sätt igång nu.
En ganska fet hök.
Han har rätt. Jag har gett upp.
Greg gav mig det här kortet tidigare. Du kan väl läsa det.
"Jag, Gregory Davies, förutsäger att under galguppgiften"–
–"skämtar Rhod Gilbert om hur tjock jag är."
Kvinnorna börjar. Ni har 20 sekunder på er från och med...
–En av er går fram. –Du först, Jess.
Du rörde den. Du måste hänga upp den.
–Är den tung eller lätt? –Den är helt klart tung.
Det är ingen fara. Jag vet vad jag gör.
20 sekunder har gått. Släpp.
Nu ska en av männen gå fram.
–Phil gör det. –Åh, nej.
Phil, tänk på tiden!
Tung eller lätt?
–Det är inte logiskt. –Det är ingen fara.
Fem sekunder återstår.
Det är över! Det är slutlekt.
Det är slutlekt.
Jag trodde att de hade fått de tunga sakerna att se lätta ut.
Vi vinner. Vilken antiklimax.
Kom ner så ska vi se hur det har påverkat slutresultatet.
Var det största antiklimaxen nånsin?
Det var en som förstörde för alla, men det är ingens fel.
Dra lite statistik.
Kvinnorna utökar sin ledning. Kerry och Jess har 93 poäng var.
De är i delad ledning sammanlagt. Bra gjort.
Vi är i delad ledning.
Den närmaste mannen är Rhod med 85, James med 82 och sen Phil med 68.
Den som vinner avsnittet–
–är Jessica Knappett med 25 poäng och James får 20.
Bra gjort, Jessica Knappett. Var god och hämta dina presenter.
Ja!
Vad har vi lärt oss i dag?
Vill man muntra upp en p–vakt ska man inte fokusera på hans onda knän.
En applåd för kvällens vinnare. Hon är bättre än alla oss.
Det är Jessica Knappett!
Vi ses nästa gång för vårt 50:e program.